Провадження № 1-кс/947/999/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001358, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001358, а саме на частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Як вбачається з клопотання, в рамках кримінального провадження №0001358 від 10.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у зв`язку з чим ОСОБА_5 є відповідачем за даним цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Представником позивача було подано цивільний позов про відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні, в порядку ст. 128 КПК України.

Дізнавшись про існування спору та подачу позовної заяви щодо стягнення коштів, ОСОБА_5 буде намагатись позбавитись майна, так як в даний момент він ніде не працює, не має джерела існування та знаходиться під вартою, а тому є достатні підстави вважати, що відповідач здійснить відчуження належного йому майна, з метою ухилення від сплати коштів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з клопотання, цивільний позивач звертається з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що в порушення вимог ст. 171 КПК України, до матеріалів клопотання не було долучено докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Крім того, до матеріалів клопотання не було долучено повідомлення про підозру у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001358 від 10.12.2020 року.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню цивільному позивачу для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001358 повернути цивільному позивачу.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1