Справа № 461/4426/20
Провадження № 1-кп/461/514/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру /кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 від 24.03.2020 року/ відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001195 від 24.03.2020 року відносно ОСОБА_6 .

У ході розгляду клопотання встановлено, що 23 березня 2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у парковій зоні, яка знаходиться навпроти будинку №11, що по вул. Смерековій у м. Львові, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, під час конфлікту, що розпочався на грунті раптово виниклих неприязних відносин, використовуючи молоток, наніс декілька ударів в ділянку голови ОСОБА_9 , чим спричинив останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи, тупу відкриту черепно-мозкову травму у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепа з руйнуванням речовини головного мозку, від якої ОСОБА_9 помер на місці події.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №54 від 06.05.2020 року, встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофринії з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим режимом.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 .

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_10 , у судовому засіданні клопотання не заперечив.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 підтримав думку захисника та прокурора.

ОСОБА_6 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» клопотання не заперечив, факт вчинення вказаного в обвинувальному акті та клопотанні прокурора суспільно-небезпечного діяння визнав. При цьому пояснив, що мотиви такого діяння не пригадує.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується наступними даними:
- протоколами огляду місця події від 24.03.2020 із фототаблицями;
- протоколами огляду предмета з відеозаписами від 30.03.2020;
- протоколами огляду предмета з відеозаписами від 13.05.2020;
- протоколом проведення обшуку від 31.03.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 ;
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №278/2020 від 13.04.2020;
- висновком судово-цитологічної експертизи молотка з червоним руків`ям, що був вилучений 31.03.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , №147/20ц від 29.04.2020;
- висновками судово-імунологічних експертиз взуття чорного кольору та поліетиленового пакету чорного кольору, що були вилучені 31.03.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , №446/2020-ім від 22.04.2020 та №468/2020-ім від 23.04.2020.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 , які виразились у заподіянні смерті іншій людині у парковій зоні, яка знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2 , мають ознаки суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №54 від 06.05.2020 року, ОСОБА_6 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофринії з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період інкримінованих дій ОСОБА_6 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофринії з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із відповідним наглядом.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає що до ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, враховуючи тяжкість вчиненого.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, слід залишити у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 372, 512-513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу ухвали в законну силу залишити у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Речові докази:

1.оптичний диск DVD-R, із відеозаписом, на якому містяться записи руху підозрюваного ОСОБА_6 по вул. Пильникарська у м. Львові, зі сторони вулиці Замкової у м. Львові, у напрямку вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові, у пероід часу з 23:39 год. по 23:40 год. 23.03.2020 /постановою слідчого від 13.05.2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001195 від 24.03.2020/ - залишити у матеріалах кримінального провадження №0001195 від 24.03.2020;

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .