Справа № 344/9829/20
Провадження № 1-кс/344/3587/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 15.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000002 від 15.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, 22.10.2019 між Тлумацькою міською радою ОТГ, в особі міського голови ОСОБА_3 , (замовник робіт) та ПП «РОМНИ», в особі директора ОСОБА_4 (виконавець робіт, підрядник), укладено договір підряду № 270, згідно якого, замовник робіт доручає, а підрядник зобов`язувався виконати «Капітальний ремонт приміщень Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вул. Винниченка, 7-9, м. Тлумач Івано-Франківської області» на загальну суму 937 513,95 грн. відповідно до проектно-кошторисної документації, виготовленої ТОВ «ІФ ПРОЕКТ» у строк до 31.12.2019 року.

Згідно з клопотанням кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_5 будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб - директором ПП «Ромни» ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що у період з 22.10.2019 до 20.12.2019 працівниками ПП «РОМНИ» не виконано в повному обсязі роботи по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вул. Винниченка, 7-9, м.Тлумач Івано-Франківської області» надав доручення директору ПП «Ромни» ОСОБА_4 скласти та завірити своїм підписом і печаткою ПП «РОМНИ» завідомо неправдиві документи на підставі яких привласнили бюджетні кошти в сумі 265 807,53 грн., що більш як у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і становить великий розмір, якими розпорядилися на власний розсуд, тобто привласнили чуже майно - бюджетні кошти у великих розмірах.

В судове засідання слідчий не з`явився та подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити. А також на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України просив дане клопотання розглянути без повідомлення власника майна, його захисника, представника чи законного представника, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, які подав слідчий та документи додані до нього, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

31.07.2020 року Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в рамках кримінального провадження звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок протиправних дій в розмірі 265 807,53 грн.

Наявним в матеріалах клопотання витягом №226796836 підтверджено, що ОСОБА_5 на праві правної власності володіє майном, а саме: автомобілем марки Opel модель Zafira, 2010 року виробництва, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні суб`єкта, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався. Так, слідчий відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, має право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна тільки у випадку, коли ставиться питання про арешт цього майна з метою забезпечення цивільного позову. Метою клопотання про арешт майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), то в цьому випадку слід звернути увагу на те, що в ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що арешт із такою метою може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Як встановилено слідчим суддею, в матеріалах, які додані до клопотання слідчого про арешт майна, відсутні відомості, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 належним чином було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку з чим за наявними матеріалами арешт не може бути накладений з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки це суперечить правовій підставі такого арешту, визначеній в ч. 6 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання безпідставним та необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про накладення арешту із забороною на відчуження на майно, яке знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та жителя, АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль марки OPEL модель ZAFIRA, 2010 року виробництва, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1