Провадження № 1-кп/639/41/20
Справа № 639/5640/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по об`єднаним кримінальним провадженням зареєстрованими 02 серпня 2017 року та 07 січня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №001581 та за №0000017 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротича Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Люботин Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 19.05.2016 року Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 18.09.2019 року Люботинським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, 08.10.2019 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі, 12.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Люботин, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 06.04.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., 07.12.2017 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 02 серпня 2017 р. о 02.00 год. разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , перебуваючи біля станції метро «23 серпня», сіли в автомобіль «Opel omega» д.н. НОМЕР_1 , яким керував раніше їм незнайомий ОСОБА_13 та прослідували на вказаному автомобілі в район розташування багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 . Прибувши о 02.30 год. на вказаному автомобілі до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля, помітили на передньому пасажирському сидінні чоловічу сумку, належну водієві ОСОБА_13 . Саме в той час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили в злочинну змову щодо вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння поміченою ними чоловічою сумкою з її вмістом, поєднане із насильством, небезпечним для здоров`я, ОСОБА_13 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, та, заздалегідь розподіливши між собою функції, ОСОБА_6 спочатку вийшов із салону автомобіля та підійшов до водійських дверей, після чого передав грошові кошти за проїзд, нічого не підозрюючому про злочинність їх спільного задуму, ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_6 , діючи узгоджено з ОСОБА_7 , відповідно до відведенної йому злочинної функції, з метою подавлення волі ОСОБА_13 до спротиву, спочатку, бажаючи використати в якості знаряддя злочину належний йому аерозольний балон з подразнювальною речовиною-капсаціцином, що підтверджено висновком судової експертизи з дослідження речових хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №14848 від 17 серпня 2017 р., дістав його з карману своїх шорт та бризнув речовиною в обличчя потерпілому. При цьому ОСОБА_6 , бажаючи довести спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел до кінця, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що потерпілий відволікся, потираючи очі у зв`язку з попаданням подразнювальної речовини, схопив лежачу на сидінні чоловічу сумку за ручку та потягнув її до себе, але потерпілий завадив йому у цьому, так як почав утримувати сумку руками. Саме в той час ОСОБА_7 , перебуваючи на пасажирському сидінні позаду водія, діючи узгоджено з ОСОБА_6 , та, діючи зненацька для ОСОБА_13 , бажаючи допомогти своєму подільнику подолати спротив з боку останнього, застосовуючи фізичне насилля, обхопив шию потерпілого правою рукою та почав силою її стискати, перекриваючи таким чином йому дихання. Потім ОСОБА_7 вийшов із салону автомобіля, щоб допомогти ОСОБА_6 заволодіти майном потерпілого. Однак, ОСОБА_13 , бажаючи уникнути подальшого насильства у відношенні себе з боку нападників, та маючи намір утримати при собі належну йому сумку з її вмістом, зміг натиснути на газ свого автомобіля та поїхати з місця вчиненого стосовно нього розбійного нападу, залишивши нападників на місці злочину. В результаті дій ОСОБА_6 у групі з ОСОБА_7 спричинені потерпілому ОСОБА_13 наступні тілесні ушкодження, а саме синець на лівій бічній поверхні у середині третині, опік роговиці та склери правого та лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичного експерта за №4921-ая/17 від 02 серпня 2017 р.

ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, попередньо вступивши у злочинний зговір з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , 05 січня 2017 р. в нічний час доби, прибули до приватного домоволодіння АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_14 , де переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли через незаперту хвіртку, тим самим незаконно проникли на територію подвір`я, де підійшли до сараю та пошкодили внутрішній замок. Після чого, ОСОБА_15 , разом з ОСОБА_16 та неповнолітнім ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, проникли до приміщення сараю та заволоділи спортивним велосипедом ТМ «KONTUR SNOW BIKE» Ф 26х1.5 -вартістю 1 833 грв. 33 коп., спортивний велосипед ТМ «BROFI Mode» Ф 24х1.7 вартістю 1 866 грв. 67 коп., спортивний велосипед ТМ «CRONUSFUTURE 310» Ф 27.5х1.95 вартістю 3061 грв. 67 коп., таким чином викравши їх, а всього майна, на загальну суму 6 716 грв. 67 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. ОСОБА_17 №15059 від 17 серпня 2017 р. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свою вину у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого визнали частково, зазначивши, що умислу заволодіти майном потерпілого не мали, з кваліфікацією злочину не погоджуються, а також визнавши свою вину разом з ОСОБА_8 за епізодом таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наполягали, що їх дії за епізодом нападу на ОСОБА_13 кваліфіковані органом досудового розслідування не вірно, а в їх діях вбачається склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Обвинувачені пояснили, що за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_18 визнають себе винними та скоїли злочин при обставинах наведених в обвинувальному акті та викладених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорюють.

Щодо епізоду розбійного нападу на ОСОБА_13 ОСОБА_7 зазначив наступне. 01 серпня 2017 року він разом з ОСОБА_6 прибули до м. Харкова провести час. О 23 год. 00 хв. Того ж дня, перебуваючи біля ст. метро «23 Серпня» вони побачили поряд автомобіль таксі марки «Опель». Вони підійшли до нього та домовились, що водій їх відвезе за адресою: АДРЕСА_4 за місцем мешкання сестри ОСОБА_6 . Послуги такси коштували 60 грн. По приїзду на місце ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, а він ( ОСОБА_7 ) залишився сидіти на задньому сидінні, а саме на місці за водієм, для чого він залишився в ТЗ, останній пояснити не може. Коли ОСОБА_6 розраховувався в нього не вистачило 2 грн. до зазначеною водієм суми. Між ними виникла суперечка та ОСОБА_6 розізлився і бризнув з балончика в обличчя потерпілого. Потерпілий різко почав рух, та він ( ОСОБА_7 ) на ходу автомобіля випригнув з салону. Після чого він з ОСОБА_6 пішли та через 2 години їх затримали співробітники поліції. Ніяких речей, які належать водію вони не брали. Також ніяких пошкоджень автомобілю ані він, ані ОСОБА_6 не наносили. Крім того обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що будь-яких конфліктів між ними та водієм не було, водій просто був не задоволений, що їм не вистачило коштів для розрахунку. Спиртні напої в той день вони не вживали. Особистих коштів у нього ( ОСОБА_7 ) не було, були кошти тільки у ОСОБА_19 .

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_18 визнає себе винним, скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Щодо епізоду розбійного нападу на ОСОБА_13 зазначив наступне. 01 серпня 2017 року вони разом з ОСОБА_7 гуляли по м. Харкову, прибувши для цього з м. Люботин. О 23 год. 00 хв. перебуваючи біля ст. метро «23 Серпня» вони побачили поряд автомобіль марки «Опель», таксі, вони підійшли до нього та домовились, що водій їх відвезе за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає його сестра ( ОСОБА_6 ) Послуги таксі коштували 65 грн. По приїзду на місце він ( ОСОБА_6 ) вийшов з автомобіля, а ОСОБА_7 залишився сидіти на задньому сидінні, а саме на місці за водієм, для того щоб забрати речі ОСОБА_6 , які перебували у рюкзаку. При розрахуванні в нього не вистачило 2 грн. до зазначеною водієм суми, у зв`язку з чим водій зробив йому зауваження. У відповідь він ( ОСОБА_6 ) взяв газовий балон, який перебував у нього та бризнув з нього потерпілому в обличчя, водій різко почав рух, та ОСОБА_7 на ходу автомобіля вискочив з нього. Після чого вони пішли, а по дорозі він ( ОСОБА_6 ) зрозумів, що в таксі залишився рюкзак з речами, повернувся до ст. метро «Холодна Гора», де їх затримали співробітники поліції. Також він зазначив, що під час руху автомобіля він з ОСОБА_7 сиділи поряд на задньому пасажирському сидінні, коли вони прибули на місце він вийшов з автомобіля, обійшов його та підійшов до вікна водійської двері, для того щоб розрахуватися за проїзд з водієм, при цьому, що робив в салоні автомобіля ОСОБА_7 він не бачив. Також він не бачив сумки потерпілого та будь-яких його речей не брав. Під час огляду ніяких речей потерпілого ані у нього, ані у ОСОБА_7 вилучено не було. В той день спирті напої він не вживав. Пошкоджень автомобілю він не робив.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним за ч. 3 ст. 185 КК України та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, та розмір спричиненої шкоди не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_18 по епізоду кваліфікованому за ч. 3 ст. 185 КК України в судовому засіданні надав показання, які не суперечать викладеному в обвинувальному акті, та підтвердив покази обвинувачених. Вибачив останніх та просив призначити покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_13 по епізоду, кваліфікованому за ч. 2 ст. 187 КК України пояснив, що він працює у таксі. 01 серпня 2017 року о 23 год. 00 хв. він перебував біля ст. метро «23 Серпня», де до нього підійшли два хлопця, в подальшому з*ясувалось, що це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Останнім було потрібно дістатися спочатку до ст. метро «Холодна гора», вони домовились, що вартість поїздки буде коштувати 60 грн. Під час руху, обидва пасажири перебували на задньому сидінні, дивились якусь відеозапис у телефоні, поводили себе спокійно, при цьому під час руху вони тричі змінювали кінцеву адресу, та нарешті вирішили, що їм потрібно на вул. Дудинської в м. Харкові. Коли вони приїхали на місце, то ОСОБА_6 вийшов з автомобіля обійшов спереду та підійшов до вікна. ОСОБА_7 при цьому залишився сидіти в автомобілі, а саме на задньому сидінні за спиною водія. ОСОБА_6 надав гроші, та при перерахунку він ( ОСОБА_13 ) побачив, що не вистачає декілька гривень. Вказавши на це, спокійно без будь-яких образ та конфліктів, на що ОСОБА_6 бризнув йому в обличчя газовим балоном та почав намагатися дістати сумку, край якої лежав у нього ( ОСОБА_13 ) на колінах. Коли ОСОБА_6 тягнув її, то вона зачепилась за кулісу та потерпілому вдалося залишити її у себе в руках. Коли ОСОБА_6 тягнув сумку він коліном та долонею своєї руки упирався на автомобіль, після чого на двері залишилось пошкодження. Також ОСОБА_6 намагався відчинити двері та забрати гроші, якими розрахувався, та зламав механізм замка. В цей час ОСОБА_7 перебував в автомобілі позаду водія та після того, як ОСОБА_6 , бризнув газовим балоном в обличчя потерпілого, ОСОБА_7 почав тягнути до нього руку, як йому здалося для того щоб зробити захват на удушення, також він відчув удар у спину крісла якимось предметом. Тоді він ( ОСОБА_13 ) різко розпочав рух, для того щоб ОСОБА_7 втратив рівновагу та поїхав до ст. метро «Холодна гора», де людно, при цьому він навіть не бачив, як ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та до самої зупинки думав, що той досі сидить позаду. По приїзду він ( ОСОБА_13 ) викликав поліцію та побачив, що у салоні ОСОБА_6 забув свій рюкзак в якому знаходились особисті речі та його паспорт. Самі події тривали біля 5 хвилин. В цей же день відносно нього ( ОСОБА_13 ) було проведено експертизу, відповідно до висновків якої з*ясувалось, що ОСОБА_7 все ж таки здійснив захват від чого в нього на шиї залишилась подряпина, але цей захват потерпілий не відчув, оскільки перебував у шоковому стані. Також потерпілий зазначив, що під час огляду автомобіля співробітниками поліції були виявлені пошкодження спинки сидіння, воно було подряпано чимось гострим, до цього ніяких пошкоджень в автомобілі не було. Сумку в якій перебували мобільні телефони та гроші у розмірі біля 4000 грн. забрати обвинуваченим не вдалося. Цивільний позов ОСОБА_20 підтримує в повному обсязі. Після нападу потерпілий понад 6 місяців не працював та не міг сідати в автомобіль. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Заслухавши показання потерпілих та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , оцінивши їх окремо кожний та в сукупності з дослідженими доказами сторін по справі суд вважає, що позиція та процесуальна поведінка ОСОБА_6 і ОСОБА_7 направлена на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а тому суд відноситься до таких показань критично та розцінює їх, як не щирими. Щодо показань останніх та ОСОБА_8 , які вони надали в судовому засіданні, визнавши свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України суд сприймає їх як послідовними та такими, що відповідають фактичним обставинам по справі.

Суд дотримувався принципів змагальності та диспозитивності при дослідженні доказів сторін по справі, дослідив їх безпосередньо та надавши можливість сторонам провадження надавати докази.

На винність ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у скоєнні злочину, який є предметом теперішнього розгляду та кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України вказують наступні докази.
Протокол огляду місця події від 02 серпня 2017 р. Вказана слідча дія проведена слідчим Новобаварського ВП за присутності понятих ОСОБА_21 і ОСОБА_22 . Безпосереднім об`єктом огляду є автомобіль Опель, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 153. При огляді виявлено пошкодження замка водійської двері. В салоні автомобіля на підлозі виявлено рюкзак чорного кольору, який зі слів потерпілого залишили нападники. Серед особистих речей в рюкзаку знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_6 . Також при огляді було встановлена наявність одного сколу та двох подряпин з тильної сторони водійського крісла. Як вказав потерпілий, один з нападників три рази вдарив по спинці сидіння коли знаходились в салоні автомобіля. Фототаблиця до протоколу з зображенням автомобілю, а саме його зовнішній вигляд та обстановка в середині додається.
Протоколом огляду місця події від 02 серпня 2017 р. проведений слідчим Новобаварського ВП в присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . В службовому приміщенні Новобаварського ВП ОСОБА_7 добровільно видав балон чорного кольору з надписом MADE IN USA POLICE, об`ємом 40 мл. Фототаблиця із зображенням ОСОБА_7 та виданого ним майна додається.
Протоколом огляду місця події від 28 серпня 2017 р. Фототаблиця додається.
Вилучені в ході оглядів місця події речі були оглянуті 02 серпня 2017 р. та складено слідчим Новобаварського ВП відповідний протокол і постановою від 02 серпня 2017 р. ці речі визнано речовими доказами.
Висновком експерта №4921 Ая/17 від 02 серпня 2017 р. Експертом встановлено, що у ОСОБА_13 мали місце синець на лівій бічній поверхні шиї у середній третині, опіки роговиці та склери правого та лівого ока. Синець утворився внаслідок дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, за механізмом удару або удару-стиснення. Опік роговиці та склери правого та лівого ока утворились, вірогідніше за все, внаслідок дії агенту, індивідуальні особливості якого не відобразились. Експерт вказав, що виходячи із звичайної тривалості порушення анатомічної цілості та функцій аналізатору, а також відсутність даних стосовно зниження зору, вищевказані опіки роговиці та склери правого та лівого ока та синець на лівій бічній поверхні шиї викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2017 р. проведеним слідчим Новобаварського ВП в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . В ході цієї процесуальної дії потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених йому чотирьох осіб, впізнав ОСОБА_7 , як особу, що вчинила відносно нього розбійний напад. Фототаблиця до протоколу із зображенням ОСОБА_7 додається.
Протоколом пред`явлення для впізнання від 02 серпня 2017 р. де потерпілий ОСОБА_13 , в присутності понятих, серед інших осіб, які представленні для впізнання, вказав на ОСОБА_6 , як на особу, що вчинила відносно нього розбійний напад. Фототаблиця із зображенням ОСОБА_6 додається.
Висновком експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №14848 від 17 серпня 2017 р. Експертом встановлено, що на внутрішній частину контейнера представленого на дослідження газового балончика з друкованим написом на поверхні MADE IN USA POLICE присутні сліди подразнюючої речовини капсаіцину (транс -8-метил-N-ваниллил-6-ноненаміду).
Висновком експерта №1232 від 30 серпня 2017 р. де зазначено, що на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки, наданих на дослідження, вилучених під час огляду місця події, відкопійовано один слід долонної поверхні руки, сім слідів пальців рук та один слід ділянки долоні руки. Один слід долонної поверхні руки розмірами 76х90 мм., один слід пальця руки розмірами 15х29 мм., один слід ділянки долоні руки розмірами 28х49 мм, 73х82 мм, 54х72 мм, залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 . Фототаблиця до експертного дослідження додається.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2017 р. В присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , а також спеціаліста, потерпілий ОСОБА_13 показав та пояснив про злочин, який було вчинено відносно нього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Фототаблиця до протоколу додається.
Висновком експерта №5395-Ая/17 від 22 серпня 2017 р. У ОСОБА_13 мають місце синець на лівій бічній поверхні шиї у середній третині, опік роговиці та склери правого та лівого ока. Показання ОСОБА_13 в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень.
За епізодом таємного викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 свою вину визнали в повному обсязі та просили не досліджувати відповідні докази відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті. Цю позицію обвинувачених підтримала сторона захисті та обвинувачення.
Оцінені вище докази, в їх сукупності, вказують на наявність дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які були спрямовані на вчинення розбою, оскільки при вони не приховували свого наміру протиправно заволодіти майном потерпілого, діяли відкрито, при цьому ігнорували активний супротив потерпілого та подавляли волію ОСОБА_13 що виразилось в застосуванні до нього фізичного насилля.

Докази, які були зібранні в ході досудового слідства та зафіксовані в процесуальному порядку вказують на відсутність протиріч між ними та показаннями потерпілого ОСОБА_13 та вказують на суперечливість показань обвинувачених фактичним обставинам.

Про наявність умислу з боку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на скоєння розбою вказує їх розташування, перед тим як було застосоване фізичне насилля до потерпілого. Так ОСОБА_6 , залишивши особисті речі на задньому сидінні біля ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого та застосував газовий балончик, розпиливши газ в очі останньому, намагався заволодіти сумкою потерпілого, а ОСОБА_7 залишився в автомобілі та побачивши активний супротив потерпілого, здійснив спробу його утримання на місці, застосувавши також фізичну силу і тільки після того як автомобіль почав рухатися вимушений був припинити свої дії.

Також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змогли пояснити в судовому засіданні, чому під час слідкування вони тричі змінювали кінцеву адресу, про що повідомляли потерпілого і не маючи достатніх коштів для розрахунку за надані послуги таксі скористались ними, а також причини застосування ОСОБА_6 газового балону відносно потерпілого при відсутності будь-яких агресивних дій з його боку, що спростовує версію обвинувачених про відсутність умислу на скоєння розбою.

В ході огляду місця події, а саме автомобіля Опель, яким керував потерпілий ОСОБА_13 , на тильній стороні сидіння водія виявлено пошкодження пластикової поверхні, а саме скол та дві подряпини, зафіксовано пошкодження замку дверей водія, виявлені особисті речі належні ОСОБА_6 , які він залишив після вчинення злочину, а судово-медичним експертом описані тілесні ушкодження отриманні потерпілим в наслідок вчинення протиправних дії відносно нього, це синець на лівій бічній поверхні шиї у середній третині, опіки роговиці та склери правого та лівого ока, отримання яких не суперечить обставинам, про які повідомив потерпілий під час проведення слідчого експерименту, що дає підстави суду прийти до висновку про вчинення відносно нього злочину саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обставин, на які посилається ОСОБА_13 в своїх показах.
На подолання супротиву потерпілого ОСОБА_13 з метою заволодіння його майном обвинуваченими вказує застосування до нього з боку останніх фізичного насилля, а саме газового балону та утримання потерпілого за шию. Суд звертає увагу, що відповідно до показів потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_6 було застосовано газовий балон і тільки після цього останній намагався заволодіти сумкою потерпілого, яка знаходилась в салоні автомобіля та край якої розташовувався біля керма, що на думку ОСОБА_13 надавало можливість безперешкодно нею заволодіти. Присутність обвинуваченого ОСОБА_7 на задньому сидінні автомобіля відволікало потерпілого, а опік очей, який він отримав внаслідок дій ОСОБА_6 не давало йому можливість чітко слідкувати за обстановкою.
Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили раптову, несподівану для потерпілого ОСОБА_13 , короткочасну та агресивну дію - напад, спрямовану на протиправне заволодіння його особистим майном, при цьому діяли відкрито як для потерпілого так і один до одного. ОСОБА_7 , побачивши дії ОСОБА_19 активно підтримав останнього в застосуванні фізичного насилля до потерпілого для подолання його супротиву. При застосуванні фізичного насилля потерпілий ОСОБА_13 сприймав їх дії, як такі що загрожують його життю.
Показання потерпілого ОСОБА_13 свідчать про недосягнення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї мети по заволодінню майном потерпілого тільки з причин активного супротиву з боку останнього.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги часткове визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини за ч. 2 ст. 187 КК України та визнання ними, а також ОСОБА_29 своєї вини за ч. 3 ст. 185 КК України суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню за епізодом розбою в повному обсязі, допитав обвинувачених, потерпілого з дослідження доказів сторін по справі в повному обсязі, одночасно вирішивши не досліджувати докази відносно тих обставин, які не оспорювались сторонами за епізодом кваліфікованим ч. 3 ст. 185 КК України.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками процесу, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_29 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України, а дії обвинуваченого ОСОБА_29 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі, оскільки судом встановлені всі кваліфікуючи ознаки, передбачені ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, не працює, раніше не судимий.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, не працює, раніше судимий.

Вивченням даних про особу ОСОБА_30 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, не працює, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, відсутність обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_30 , їх відношення до скоєних злочинів, вік, та вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та попередження скоєння ними нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їм слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства. Разом з тим, суд вважає доцільним визначити покарання ОСОБА_31 не пов`язане з позбавленням волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що буде достатнім для виправлення останнього.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 30000 грн. та моральної шкоди - у розмірі 172 800 грн.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки вимоги які підтверджені належними письмовими доказами, та які надав потерпілий в судовому засіданні відшкодовано обвинуваченими в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування спричиненої моральної шкоди в сумі 172 800 грн., то суд на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України вважає необхідним задовольнити їх частково на суму 10000 грн., враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обґрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинувачених на користь потерпілого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ст. 124 КПК України.

В ході досудового слідства та судового розгляду відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався. До набрання вироком суду законної сили суд вважає необхідним обрати відносно останніх запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст.187 КК України у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 листопада 2019 року більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його протягом вказаного періоду в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного його затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 04.08.2017 року по 02.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_6 під варту після набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного його затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 04.08.2017 року по 02.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 у рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином 10000 грн., із кожного з них по 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 5493 грн. 40 коп., із кожного з них по 2746 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 198 грн., із кожного з них по 66 грн.

Речові докази, а саме: велосипеди ТМ «Profi mode», TM «Cronus Future 310», ТМ «Konyur Show Bike» - повернути власнику, ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1