Справа № 507/955/20
Провадження № 1-кп/507/98/2020
Номер рядка звіту 73
В И Р О К
18.11.2020 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Троїцьке,
Любашівського району, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ст.166 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5
встановив:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21 лютого 1990 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.51 Конституції України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 180 Сімейного Кодексу України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, і за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону, будучи неодноразово протягом 2018 - 2020 років, притягнутою до адміністративної відповідальності заст.184 КУпАП «Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей», злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча могла і повинна була це зробити, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої.
Так, ОСОБА_3 , маючи реальні можливості належним чином виконувати покладені на неї законом обов`язки щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, розуміючи суть покладених на неї вимог щодо забезпечення' нормального розвитку і виховання дитини, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дії, хоча повинна була і могла їх передбачити, перебуваючи на обліку та під соціальним супроводом ССД Любашівської РДА , як сім`я що опинилася в складних життєвих обставинах, будучи неодноразово попередженою про необхідність забезпечення належного догляду та виховання дитини, не забезпечила належне виховання своєї доньки ОСОБА_6 , не створювала належні умови для проживання дитини, не забезпечувала її матеріально, фактично не піклувалась про її фізичний та моральний стан здоров`я, достовірно знаючи про те, що її донька ОСОБА_6 є психічно хворою дитиною, яка потребує постійного медичного спостереження, обстеження і лікування, та відповідно ретельного догляду, лікування та турботи про стан її здоров`я з боку матері.
Злісне невиконання матір`ю дитини ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_6 , не створення належних умов проживання та лікування дитини, сприяло бродяжництву дитини, пошуку місця проживання та різноманітних розваг за межами Любашівського району Одеської області, неодноразовим спробам вчинення самогубства, а відсутність контролю з боку матері сприяло набуттю неповнолітньою ОСОБА_6 шкідливих звичок, зокрема вживання алкогольних напоїв, про які ОСОБА_3 достовірно знала, однак не вживала будь - яких заходів щодо їх припинення, що призвело до отруєння етиловим спиртом та подальшого настання смерті неповнолітньої ОСОБА_6 16 липня 2020 року в КНП «Любашівська ЦРЛ» в смт.Любашівка Одеської області, що є тяжкими наслідками.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.166 КК України за ознакою злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
28 серпня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за вказаною статтею КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, із покладенням на неї обов`язків передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду
Відповідно до вимог ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, підпадає під дію ч. 4 ст.469 КПК України.
Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.
Також, суд приймає до уваги той факт, що узгоджене покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої, яка є громадянкою України , має постійне місце проживання та реєстрації , характеризується посередньо, має на утримані малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F10.25, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої - відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд,-
ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 винуватою за ст.166 КК України та призначити її узгоджене покарання 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області області.
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, в тому числі й не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя : ОСОБА_1