печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000019,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва 30.07.2020 року надійшла скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 , подана ним в інтересах підзахисного ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка (бездіяльність) полягає у не розгляді Генеральним прокурором клопотання захисника ОСОБА_3 від 28.07.2020 р. про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р.

В обґрунтування своєї скарги захисник вказує, що 28.07.2020 р. ним на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_5 подане клопотання про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. Проте, всупереч положенням ст. 220 КПК України, його клопотання протягом трьох днів з моменту подання не розглянуто і жодної відповіді про результати розгляду цього клопотання йому не повідомлено, що свідчить про бездіяльність Генерального прокурора у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, що є підставою для оскарження такої бездіяльності в порядку ст. 303 КПК України. В своїй скарзі захисник просить зобов`язати Генерального прокурора розглянути його клопотання від 28.07.2020 р. про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. і повідомити його (захисника) про результати розгляду цього клопотання; зобов`язати Генерального прокурора вирішити спір про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. та доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. іншому органу досудового розслідування.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою та представник Офісу Генерального прокурора не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, особа, яка подала скаргу ОСОБА_6 до суду подав заяву в якій просить розглядати скаргу у його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Офісу Генерального прокурора, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дослідивши додані сторонами документи, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ Служби безпеки України в Кіровоградській області, детективами Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, прокурорів регіональних та місцевих прокуратур здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 25.02.2014 р.

17.07.2020 р. в кримінальному провадженні № 0000046 від 25.02.2014 р. судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України.

Також, 17.07.2020 р. матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 0000046 від 25.02.2014 р. виділені в окреме провадження за № 0000019 в частині кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.109, 369, 369-2, 343, 344, 190, 375 та іншими статтями КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 17.07.2020 р. визначено підслідність кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000019 за детективами Головного підрозділу детективів Національним антикорупційним бюро України.

28.07.2020 р. захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_5 було подане клопотання про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. Клопотання мотивоване тим, що при визначенні підслідності даного провадження за Національним антикорупційним бюро України, заступником Генерального прокурора були порушені загальні правила, встановлені ст. 216 КПК України, щодо предметної підслідності частини вищевказаних кримінальних правопорушень.

Також в клопотанні йдеться про те, що в зв`язку із здійсненням досудового розслідування детективами Національного антикорупційного бюро України, об`єктивність й неупередженість такого розслідування, а також його результати будуть поставлені під сумнів через очевидний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності приватних інтересів співробітників Національного антикорупційного бюро України з фактом розгляду суддями Окружного адміністративного суду м. Києва ряду справ, відповідачем в яких є Національного антикорупційного бюро України або безпосереднє керівництво даного органу. При цьому Державним бюро розслідувань зареєстровані та розслідується ряд кримінальних проваджень в яких судді Окружного адміністративного суду міста Києва є потерпілими по факту втручання в діяльність Окружного адміністративного суду м. Києва співробітниками управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України та Національного антикорупційного бюро України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України, та за фактами перевищення влади службовими особами Генеральної прокуратури України, Національного антикорупційного бюро України та Служби безпеки України під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000046.

Також у клопотанні вказується на підсудність вказаного кримінального провадження № 0000019 Вищому антикорупційному суду через здійснення досудового розслідування у ньому Національного антикорупційного бюро України, та наявністю у зв`язку із цим очевидного конфлікту інтересів, оскільки у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва також перебувають справи, в яких відповідачем є вказаний суд.

Одночасно обґрунтовуючи наявність конфлікту інтересів захисник ОСОБА_3 в клопотанні наголошує на тому, що як вбачається з оголошеної ОСОБА_4 підозри, судді Окружного адміністративного суду м. Києва, тому числі й ОСОБА_4 , скориставшись правовою колізією норм щодо повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів, ставлять під сумнів повноваження деяких членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів, починаючи з жовтня 2018 р. В свою чергу 18.10.2018 р. Вища кваліфікаційна комісія суддів прийняла рішення № 230/зп-18, яким було призначено кваліфікаційне оцінювання 312 кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду України та Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. 06.03.2019 р. ВККС прийнято рішення, яким визнали цілий ряд осіб такими, що можуть обіймати посади в ВАКСУ. 06.03.2019 р. Вищої кваліфікаційної комісії суддів прийнято рішення про внесення рекомендації про призначення цілого ряду осіб на посади суддів Вищого антикорупційного суду України.

При цьому у клопотанні звертається увага на те, що 17.07.2020 р. суддю ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності фактично за вчинення тих самих дій, по яким йому 02.08.2019 р. в цьому ж кримінальному провадженні № 0000046 вже було вручено повідомлення про підозру. Але тоді дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 376; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 351-2 КК України. (Тобто суть повідомлення про підозру від 02.08.2019 р. та 17.07.2020 р. одна й та сама, опис поведінки (дій) ОСОБА_4 майже ідентичний, але кваліфікація його дій вже зовсім інша). 05.08.2019 р. матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_4 та інших були виділені з кримінального провадження № 0000046 в окреме провадження № 0000051. При цьому, постановою Генерального прокурора від 12.08.2019 р. було вирішено спір про підслідність та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 доручено СВ Управління Служби безпеки України в Чернігівській області. В подальшому постановою Генерального прокурора від 24.09.2019 р. проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 доручено Головному слідчому управлінню Служби безпеки України. Таким чином, на сьогоднішній день органом, який вже розслідує та надає оцінку діям суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, в тому числі й ОСОБА_4 , є Головне слідче управління Служби безпеки України.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому згідно ч. 5 ст. 218 КПК України спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.

Враховуючи ту обставину, що з моменту подання захисником ОСОБА_3 клопотання про вирішення спору про підслідність (28 липня 2020 р.) минуло більше трьох днів, однак станом на час розгляду скарги це клопотання Генеральним прокурором не розглянуто, то вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Стаття 1 Закону України № 1700-VII від 14.10.2014 р. "Про запобігання корупції" визначає, що потенційний конфлікт інтересів це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

На працівників Національного антикорупційного бюро України, як суб`єктів на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» покладено зобов`язання, передбачені статтею 28 цього Закону: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У той же час відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

При цьому, кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що прокурор, слідчий, суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Наявність таких обставин є підставою для їх відводу (ст.ст. 75, 77 КПК України).

Судом встановлено, що під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000046 від 25.02.2014 року щодо суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, в тому числі і ОСОБА_4 , були вчинені протиправні дії, внаслідок чого органами Державного бюро розслідувань були зареєстровані наступні кримінальні провадження:

№ 0001676 від 02.08.2019 року за фактом незаконного втручання в діяльність суддів Окружного адміністративного суду м. Києва співробітниками Управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України та Національного антикорупційного бюро України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 376 КК України.

№ 0001168 від 31.07.2019 року за фактом втручання в діяльність суду з метою перешкодити виконанню службових обов`язків суддів з боку службових осіб Національного антикорупційного бюро України та Генеральної прокуратури України під час проведення обшуку 26.07.2019 року у приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.376 ч.1 КК України.

№ 0001089 від 08.08.2019 року за фактами перевищення влади службовими особами Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України під час досудового розслідування кримінального провадження №0000046.

На думку слідчого судді вказана обставина впливає на об`єктивність і неупередженість детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 року, що є виділеним з кримінального провадження №0000046, їх зацікавленість в його наслідках, оскільки результати розслідувань вищевказаних кримінальних проваджень слідчими органів ДБР можуть вплинути на оцінку правомірності їх дій та рішень у досудовому розслідуванні кримінального провадження, за наслідком чого ОСОБА_4 та інших суддів Окружного адміністративного суду міста Києва було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Також враховуючи ту обставину, що в провадженні суддів Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває ряд справ, відповідачем в яких є Національне антикорупційне бюро України або безпосереднє керівництво даного органу, то в даному випадку вбачаються ознаки конфлікту інтересів, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000019.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що судовий контроль за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 року здійснюється Вищим антикорупційним судом України.

В той же час, рекомендації про призначення суддів до ВАКС та Апеляційної палати Вищим антикорупційним судом України надавалися у 2019 році Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, до складу якої входили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повноваження яких, як вбачається з тексту повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ставляться під сумнів, що в свою чергу може впливати на правомірність прийнятих вказаною комісією рішень щодо суддів вказаних судів.

Таким чином, в разі надходження до суддів Вищого антикорупційного суду України будь-яких матеріалів від Національного антикорупційного бюро України в межах досудового провадження, судді Вищого антикорупційного суду України будуть зобов`язані надавати оцінку доводам щодо відсутності або наявності повноважень у членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в 2019 році, що безпосередньо пов`язано з предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 року, а відтак така обставина впливатиме на їх об`єктивність та неупередженість через реальний конфлікт інтересів у вигляді приватного інтересу при вирішенні питання наявності/відсутності повноважень у членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для цілей вказаного вище кримінального провадження.

Також слідчий суддя при вирішенні даної скарги приймає до уваги те, що рішенням Вищої ради правосуддя від 23.07.2020 р. № 2238/0/15-20 надано оцінку фактам оприлюднення 17.07.2020 року Національного антикорупційного бюро України записів та уривків розмов, які є обставинами досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 року, як таким, що несуть загрозу авторитету правосуддя.

Одночасно Вища рада правосуддя дійшла висновку про наявність підстав для вжиття заходів щодо забезпечення авторитету правосуддя шляхом звернення до Національного антикорупційного бюро України щодо недопущення дій, що підривають авторитет правосуддя та вирішила звернути увагу посадових осіб Національного антикорупційного бюро України на необхідність утримуватися від заяв та публічних висловлювань, участі в інформаційній кампанії, які впливають на незалежність судової влади та підривають авторитет правосуддя в цілому.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи скаржника щодо існування конфлікту інтересів у детективів та керівництва Національного антикорупційного бюро України, а також суддів Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, є обґрунтованими.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255 КК України, досудове розслідування якого згідно ч. 1 ст. 216 КПК України, здійснюється слідчими органів національної поліції, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 109 КК України, досудове розслідування якого згідно ч. 2 ст. 216 КПК України, здійснюється слідчими органів безпеки.

Водночас як встановлено в судовому засіданні, 02.08.2019 р. заступником Генерального прокурора ОСОБА_11 в цьому ж кримінальному провадженні № 0000046 було повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 376; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 351-2 КК України.

05.08.2019 р. матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_4 та інших підозрюваних осіб були виділені з кримінального провадження № 0000046 в окреме провадження № 0000051.

При цьому постановою Генерального прокурора від 12.08.2019 р. було вирішено спір про підслідність та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 доручено СВ Управління Служби безпеки України в Чернігівській області.

В подальшому постановою Генерального прокурора від 24.09.2019 р. проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 доручено Головному слідчому управлінню Служби безпеки України.

При порівнянні текстів повідомлення про підозру від 02.08.2019 р. та 17.07.2020 р., можна дійти висновку, що 17.07.2020 р. ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності фактично за вчинення тих самих дій, за які йому вже повідомлялось про підозру 02.08.2019 р., проте з іншою правовою кваліфікацією його дій.

Таким чином, Генеральним прокурором вже визначено орган, уповноважений проводити досудове розслідування кримінальних правопорушень, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 року.

Отже, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, слідчий суддя дійшов висновку, що Національне антикорупційне бюро України не може виступати органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а підслідність у ньому слід визначити або за слідчими органів національної поліції, або слідчими органів безпеки, або, виходячи із статусу суб`єктів кримінальних правопорушень, за слідчими державного бюро розслідувань.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено можливість оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, в тому числі бездіяльність у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 р., встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з цим згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, встановлення для Генерального прокурора прямого обов`язку доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 р. конкретному органу досудового розслідування слідчий суддя вважає втручанням в дискреційні повноваження прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, у рамках кримінального провадження № 0000019 - задовольнити.

Зобов`язати Генерального прокурора розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 28.07.2020 про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020.

Зобов`язати Генерального прокурора вирішити спір про підслідність у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 та доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.07.2020 іншому органу досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1