Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2020 слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, не працює, одружений, має трьох повнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий у кримінальному провадженні начальник відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002997, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.18, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 серпня 2018, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно договору оренди приміщення б/н від 02.07.2018, за адресою: АДРЕСА_3 , здійснював господарську діяльність з медичної практики, з напрямку стоматологічної практики, надавав стоматологічні послуги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.08.2018 о приблизно о 10.05 год. ОСОБА_4 під час надання стоматологічних послуг зробив ОСОБА_7 ін`єкцію в м`які тканини піднебіння, тобто в область верхньої щелепи препарату для місцевої анестезії, а саме: лікарський засіб «АРТИФРИН-ЗДОРОВ`Я ФОРТЕ» (Номер реєстраційного посвідчення UA/1349/01/01 відповідно до відомостей з Державного реєстру лікарських засобів України). Відповідно до інструкції вищевказаного препарату, а саме: розділу «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодії», комбінації різних анестетиків мають адитивний ефект і чинять більш виражений вплив на серцево-судинну і центральну нервову системи. Відповідно до зазначеної інструкції, а саме розділу «Несумісність», препарат не слід змішувати з іншими лікарськими засобами. Відповідно до зазначеної інструкції, а саме: розділу «Передозування», e випадку загрози циркуляторного колапсу і наростаючої брадикардії проводити негайну внутрішньовенну ін`єкцію епінефрину (адреналіну).
Відповідно до зазначеної інструкції, а саме: розділу «Побічні реакції», з боку серцево-судинної системи: підвищення/зниження артеріального тиску, тахікардія, брадикардія, аритмії, серцева недостатність, шок (який може становити загрозу для життя). З боку імунної системи: реакції гіперчутливості (алергічні і псевдоалергічні), у тому числі набряк або запалення у місці ін`єкції, почервоніння шкіри, свербіж, кон`юнктивіт, риніт, ангіоневротичний набряк, включаючи набряк верхньої і/або нижньої губи, щік, язика, голосових зв`язок з відчуттям клубка у горлі та утрудненням ковтання і дихання, стридорозне дихання, гострий напад астми, кропив`янка, анафілактичний шок.
Таким чином, ОСОБА_4 використовуючи лікарський засіб «АРТИФРИН-ЗДОРОВ`Я ФОРТЕ» у своїй медичній практиці, мав бути та був проінформований про фармакологічні властивості препарату, взаємодію з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій, передозування, невідкладні заходи та антидоти, побічні реакції та несумісність.
Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 117 від 29.03.2002, лікар-стоматолог керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію стоматологічної допомоги; застосовує сучасні методи діагностики та лікування захворювань ротової порожнини та щелепно-лицевої ділянки; надає невідкладну стоматологічну допомогу при гострих запальних процесах, травматичних пошкодженнях, кровотечах, а також допомогу при анафілактичному шоці, гострій серцевій та дихальній недостатності, гіпоксії, набряку гортані, при попаданні чужорідних тіл у дихальні шляхи, гіпертонічному синдромі; здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів.
Крім того, відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 за № 285, Розділ «Організаційні вимоги» п.13 Ліцензіат зобов`язаний: п.п. 5) «мати у наявності прилади, обладнання, оснащення відповідно до профілю та рівня надання медичної допомоги. Мінімальний перелік обладнання, устаткування та засобів, необхідних для оснащення конкретного типу закладу охорони здоров`я, його відокремленого структурного підрозділу, а також для забезпечення діяльності фізичних осіб підприємців визначається табелем матеріально-технічного оснащення.»; п.п.13) «надавати медичну допомогу, медичні послуги відповідно до клінічних протоколів та стандартів медичної допомоги (медичних стандартів)»; п.п.14) «дотримуватися стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), уніфікованих клінічних протоколів, затверджених МОЗ»; п.п.15) «надавати якісну та своєчасну медичну допомогу та медичні послуги пацієнтам»; п.п.16) «безоплатно надавати відповідну невідкладну медичну допомогу громадянам у разі нещасного випадку та в інших екстремальних ситуаціях»; п.п.19 «здійснювати медичне втручання після отримання згоди на медичне втручання, крім випадків надання невідкладної медичної допомоги»; п.п.20 «забезпечити наявність, доступність та укомплектованість аптечок для надання невідкладної медичної допомоги». Відповідно до Табелю оснащення обладнанням одного робочого місця лікаря-стоматолога та зубного техніка, який затверджений Наказом МОЗ України 11.04.2005 р. за №158, Розділ 3, п.15 аптечка невідкладної допомоги (у кількості 1 на кабінет, згідно терміну придатності) входить до допоміжного обладнання стоматологічного кабінету (відділення) для забезпечення функціонування робочих місць лікарів-стоматологів.
Установлено, що о 10.11 год. ОСОБА_4 здійснює повторну ін`єкцію ОСОБА_7 в область верхньої щелепи, після чого о 10.13 год. робить втретє ін`єкцію в цю ж область. Після чого, ОСОБА_4 о 09.21 год. починає проводити маніпуляції у ротовій порожнині ОСОБА_7 , тобто, здійснювати стоматологічну процедуру.
Після того, о 10.33 год. ОСОБА_7 починає непритомніти, про що свідчить її стан, що є очевидним для ОСОБА_4 , тобто, у ОСОБА_7 почалися прояви анафілактоїдної реакції з виникненням у неї загрозливого для життя стану, що потребувало спеціалізованої медичної допомоги.
Однак, ОСОБА_4 в цей час починає проводити сердцево-легеневу реанімацію (СЛР) у співвідношенні приблизно 10 на 1, яка триває до 10.46 год.
О 09.47 год. у ОСОБА_7 починається судомний рух, крім того, після періодичного піднесення серветок змочених нашатирним спиртом до обличчя останньої, в неї з`являються ознаки самостійного дихання, які мали характер спазмічного, однак нестійкого, припиняючогося, після чого ОСОБА_4 відновлював СЛР, що тривало до приїзду бригади швидкої медичної допомоги.
ОСОБА_4 протягом 30 хвилин, як лікар-стоматолог, обмежився лише проведенням непрямого масажу серця та штучного дихання «рот в рот», хоча, бідь-який лікар, який використовує в своїй діяльності лікарські засоби місцевої анестезії, будь-який керівник медичного закладу, в якому використовуються лікарські засоби місцевої анестезії, обізнані про те, що саме лікарські засоби місцевої анестезії можуть бути причиною анафілактоїдної реакції у пацієнта, що повинно передбачати наявність в медичному закладі персоналу та засобів для надання саме екстреної медичної допомоги в таких випадках.
Відповідно до Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (висококваліфікованої) медичної допомоги «Медикаментозна алергія, включаючи анафілаксію», затвердженого Наказом МОЗ України № 916 від 30.12.2015 р., як основні дії при анафілаксії: необхідно ввести епінефрин внутрішньом`язово у передньлатеральну ділянку стегна, 0,01 мг/кг розчину 1:1,000 (1 мг/мл), максимум 0,5 мг (дорослі) або 0,3 мг (діти); записати час введення дози і повторити введення через 5-15 хв., якщо це необхідно; покласти пацієнта на спину або помістити в іншу зручну позицію, якщо є порушення дихання та/або блювання; підняти нижні кінцівки; якщо пацієнт різко встане або сяде, може настати смерть; за наявності показань, ввести додаткову високу концентрацію кисню (6-8л/хв.) через маску або ротоглотку; встановити внутрішньовенний доступ, використовуючи голки або катетери з широкими канюлями (14-16 калібр); за наявності показань, швидко ввести 1-2 л розчину натрію хлориду 0,9%; наприклад, 5-10 мл/кг протягом перших 5-10 хв. для дорослого; 10 мл/кг для дитини; за наявності показань у будь-який час, провести серцево-легеневу реанімацію із закритим масажем серця; крім того, стежити за тиском, пульсом, диханням та оксигенацією пацієнта з частими, рівномірними інтервалами (якщо це можливо, слід стежити постійно).
У подальшому, об 11.03 год. ОСОБА_7 почали надавати екстрену медичну допомогу бригада швидкої медичної допомоги, які прибули на виклик. Об 11.47 год. СЛР та реанімаційні дії працівниками швидкої медичної допомоги були припинені та констатовано біологічну смерть ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта № 012-89-2472(2018)-2019 від 13.06.2019 смерть ОСОБА_7 настала від алергічної (анафілактоїдної) реакції на лікарські препарати (артикаїн, лідокаїн), з розладом роботи серцево-судинної та дихальної систем і розвитком серцево-легеневої недостатності.
Таким чином, введення місцевих анестетиків (артикаїн, лідокаїн) в тканини верхньої щелепи призвело до визволення медіаторів (гітсаміну, факторів активації тромбоцитів, та інших), що викликали спазм та набряк дихальних шляхів, з розвитком респіраторного дистрес-синдрому, парез судин серця, з порушенням водія серцевого ритму і падінням артеріального тиску, дисеміноване внутрішньосудинне згортання крові, і як наслідок серцево-легеневу недостатність.
Алергічна (анафілактоїдна) реакція на лікарські препарати (місцевої дії) згідно пункту Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., погоджених з МВС України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя з наявністю загрозливих для життя явищ (розлад роботи серцево-судинної та дихальної систем, з розвитком серцево-легеневої недостатності) і знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта № 031-39-2020 від 21.04.2020, після початку проявів анафілактоїдної реакції у ОСОБА_7 з виникненням у неї загрозливого для життя стану, спеціалізована (спрямована на невідкладний стан, який виник) медична допомога їй не надавалась протягом 30 хвилин: лікар-стоматолог обмежився лише проведенням непрямого масажу серця та штучного дихання «рот в рот», а лікарі бригади швидкої (невідкладної) допомоги з наявними у них засобів для надання екстреної медичної допомоги, почали «контактування» з ОСОБА_7 майже через 30 хвилин після виникнення у неї загрозливого стану життя стану.
Вищенаведене, дозволяє вважати про наявність дефекту (у вигляді бездіяльності лікаря) в наданні медичної (екстреної, невідкладної) допомоги ОСОБА_7 : непроведення їй необхідного об`єму заходів, що спрямовані на відновлення гострих порушень функції кровообігу і дихання, в тому числі, в першу чергу медикаментозних.
Таким чином, ОСОБА_4 своєю бездіяльністю, яка виразилась у невиконанні як медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, тобто, не вчинив дії, які в силу виконуваної роботи зобов`язаний був вчинити, а саме відповідно Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (висококваліфікованої) медичної допомоги не надав екстрену медичну допомогу ОСОБА_7 , що спричинило тяжкі наслідки останньої у вигляді смерті.
ОСОБА_4 завідомо залишив ОСОБА_7 без екстреної медичної допомоги, усвідомлюючи, що остання перебувала в загрозливому для життя стану та потребувала медикаментозних заходів, зокрема, введення ін`єкції епінефріну.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, а саме непроведення ОСОБА_7 необхідного об`єму заходів, що спрямовані на відновлення гострих порушень функції кровообігу і дихання, в тому числі, в першу чергу медикаментозних, та необережно ставлячись до наслідків, залишив її без необхідної екстреної медичної допомоги та препарату (епінефріну), в результаті чого ОСОБА_7 , померла, хоча ОСОБА_4 беззаперечно міг та був зобов`язаний надати їй таку допомогу.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у невиконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого, а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
05.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу обґрунтована тим, що у досудового слідства є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а також, існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22.00 год. до 07.00 год., з покладенням на останнього наступних обов`язків: не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись з свідками без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказали на те, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши клопотання та докази до нього, приходжу до наступного висновку.
Установлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 140 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.18 за № 0002997.
05.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, хоча те, що саме може вважатися обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 140 КК України та наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, прокурором не доведено наявність обставин, які можуть свідчити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований для запобігання ризикам, вказаних у клопотанні.
Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховую: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного.
Крім того, враховую і наявність вказаних прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, зазначені в клопотанні, однак не доведено, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на останнього наступних обов`язків: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду у визначений час; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду у визначений час;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 .
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 05.12.2020.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1