ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/5879/20
Провадження № 1-кп/201/1305/2020
УХВАЛА

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000700 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК Українии

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 436-1 КК України.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено клопотання про направлення подання до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання направлення кримінального провадження до Верховного Суду для вирішення питання про передачу справи з одного суду до іншого в межах територіальної юрисдикції різних апеляційних судів.

В обґрунтування свого клопотання захисник посилалась на те, що:

-скоєний злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст. 436-1 КК України має формальний склад злочину, тобто є закіньченним з моменту відправки;

-у м. Полтава проживає більшість свідків по справі разом з обвинуваченим та його захисником, потерпілих у справі не має;

-у зв`язку з надзвичайною епідеміологічною ситуацією, яка склалася на Україні спричинена коронавірусом, та для збереження здоров`я та життя обвинуваченого, свідків та інших осіб у даному провадженні;

-останнє за часом кримінальне правопорушення рівнозначне за тяжкістю, яке інкримінується обвинуваченому завершеним саме у м. Запоріжжя, тобто поза межами юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, проти чого заперечував прокурор.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до абзацу 2 ч.1, 3, 5 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала. Спори про підсудність між судами не допускаються.

27.07.2020 ухвалою колегії суддів Верховного суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду розглянуто клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000700 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 436-1 КК України з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до Ленінського районного суду м. Полтави, в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

В ухвалі колегія суддів надала оцінку доводам адвоката, зокрема тим, що інкримінований обвинуваченому злочин вчинений у Подільскому районі м. Полтави визнавши їх необґрунтованими, з огляду на те, що оскільки злочин передбачений ч. 2 ст. 436-1 КК має формальний склад і є закінченим з моменту публічного використання, виготовлення та поширення нацистської символіки, то при визначенні підсудності, відповідно до положень ст. 32 КПК, необхідно враховувати місце вчинення таких діянь. Однак як вбачається з обвинувального акта, конкретне місце вчинення діянь, зазначених в обвинувальному акті, органом досудового розслідування не встановлено. Зокрема з обвинувального акта не вбачається підстав для твердження про те, що публічне використання, виготовлення та поширення нацистської символіки з використанням засобів масової інформації у цьому кримінальному провадженні мало місце саме у Подільському районі м. Полтави, оскільки відомості у формулюванні обвинувачення про реєстрацію сайту у 2009 році, є недостатніми, щоб стверджувати, що інкриміновані форми діянь мали місце за адресою проживання обвинуваченого, а також не вбачається адреси місцезнаходження відділення ТОВ «Нова пошта» у м. Полтаві, з якого, за версією обвинувачення, було здійснено відправлення обвинуваченим предметів злочину.

Крім того колегія суддів надала оцінку й доводам адвоката з приводу того, що у цьому кримінальному провадженні наявні виняткові обставини, а саме те, що свідки проживають безпосередньо в м. Полтаві, а також сам обвинувачений є мешканцем м. Полтави, то Верховний Суд звертув увагу, що положеннями ст. 336 КПК передбачено можливість здійснення судового провадження у режимі відеоконференції у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому засіданні, у тому числі під час встановлених карантинних заходів на території України у зв`язку із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби ( COVID-19).

Що стосується доводів захисника, з приводу того, що останнє за часом кримінальне правопорушення рівнозначне за тяжкістю, яке інкримінується обвинуваченому завершеним саме у м. Запоріжжя, то суд також не приймає їх до уваги, з огляду на те, що злочин який інкримінується обвинуваченому з формальним складом і є закінченим з моменту публічного використання, виготовлення та поширення, то при визначенні підсудності необхідно враховувати місце вчинення таких діянь. Однак як вбачається з обвинувального акта, конкретне місце вчинення діянь, зазначених в обвинувальному акті, органом досудового розслідування не встановлено, а тому враховуючи, що місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а воно було завершено в м. Дніпрі та враховуючи, що 27.07.2020 ухвалою колегії суддів Верховного суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду не вбачають порушень з приводу підсудності даного кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки спори про підсудність між судами не допускаються.
На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 34 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про направлення його до Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду першої інстанції в межах юрисдикції різних апеляційних судів відмовити.

Повний текст ухвали буде оголошено 18.12.2020 о 14-00 годин.

Суддя ОСОБА_1