УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року, в частині накладення арешту на мобільні телефони Samsung Note 8 та iPhone, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_3 вказує, що за п`ять місяців досудового розслідування (після вилучення та арешту майна), відносно ОСОБА_4 не було проведено жодних слідчих дій, а тому такий довготривалий арешт майна є абсолютно необґрунтованим, у зв`язку з чим просить скасувати його на підставі того, що відпала потреба у такому арешті.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000006 від 22.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000006 від 22.01.2020 накладено арешт на окреме майно, в тому числі на мобільні телефони Samsung Note 8 та iPhone, які належать ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що відсутність факту проведення слідчих дій відносно ОСОБА_4 , з моменту накладення арешту на майно, не може свідчити про відсутність потреби подальшого застосування цього заходу.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно, яке є предметом клопотання, накладено в рамках необхідності забезпечення збереження речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема предмету досудового розслідування (за фактом незаконного виготовлення алкогольних напоїв з використанням обладнання, що забезпечує їх масове виробництво), такий арешт є цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000006 від 22.01.2020, а саме мобільних телефонів Samsung Note 8 та iPhone відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1