справа № 642/219/21
провадження №1кп/642/368/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000486 від 28.11.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
27 листопада 2020 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», а саме на дільниці екіпірування пасажирських вагонів ПТО технічної станції «Харків-Пасажирський» за шостою платформою «Харків-Пасажирський», що розташована за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, буд. 1 побачив вагон №043-76109 та у нього раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі цілі, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, упевнившись, що за його діями потерпілий та інші особи не спостерігають, ОСОБА_3 за допомогою належних йому інструментів зняв металеву запчастину, а саме робочу камеру ум. 305011, яка є складовою частиною повітророзподільника, який являється обладнанням гальмівної системи вагону №043-76109, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій намір до кінця, оскільки його дії були припинені співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями міг би спричинити майнову шкоду АТ «Українська залізниця філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці у розмірі 21 236 гривень 95 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, представник потерпілого ОСОБА_5 надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку. А тому суд, за клопотанням прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України - тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка)-доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має середньо-спеціальну освіту, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, помякшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, обмежень щодо призначення покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України особі, яка досягла пенсійного віку, його відношення до скоєного злочину, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 треба визначити в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, та згідно зі ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи - із розстрочкою виплати частинами.

Цивільний позов не заявлений.

Стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд,- -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_3 сплату штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч ) грн. рівними частинами на строк десять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч.4 статті 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Речові докази:

- відро всередині якого маються інструменти, а саме: молоток слюсарний, ключі рожкові- 22-24; 13-14; 13-17; 17-19, ключ 17-19, чотири гайки, долото, акумуляторний ліхтар зеленого кольору, що зберігаються у камері речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути за належністю ОСОБА_3

- металева труба із обламаними краями, металева деталь у вигляді циліндра із кріпленням-робоча камера ум. 305011, яка є складовою частиною повітророзподільника, який являється обладнанням гальмівної системи вагону №043-76109, передані на відповідальне зберігання представнику виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» - залишити у їх розпорядженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1