Справа № 232/4671/12
Провадження №11/801/6/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підсудного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 232/4671/12 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 286 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.ч.2,3 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України,
за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу № 232/4671/12 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить хвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України на підставі с. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу № 232/4671/12 стосовно ОСОБА_7 в цій частині закрити.
Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.
У вступній, мотивувальній та резолютивній частині ухвали вказати прізвище підсудного « ОСОБА_10 ».
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що ухвалюючи рішення стосовно ОСОБА_7 , суд в резолютивній частині своєї ухвали дійшов до висновку про закриття даного кримінального провадження без звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, що суперечить вимогам кримінального і кримінального процесуального законів.

Також, постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_7 , суд у вступній, мотивувальній та резолютивній частині рішення неправильно зазначив прізвище підсудного як « ОСОБА_10 », тоді як відповідно до документів, що підтверджують особу підсудного останній має прізвище « ОСОБА_10 ».

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Захисник підсудного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечував, оскільки таке скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали не погіршує становища його підзахисного.
Підсудний ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 повідомлені про день, місце та час судового розгляду, проте до суду апеляційної інстанції не з`явилися та не повідомили суду про поважні причини своєї неявки.
Прокурор та захисник не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без підсудного та потерпілого, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду даної апеляційної скарги.
Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
На розгляді у Вінницькому міському суду Вінницької області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно обвинувального висновку по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 , 04 квітня 2008 року близько 22.00 год. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Субару Легасі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Келецькій у м. Вінниці в напрямку просп. Юності, в порушення вимог п.п. 8.7.3-а та п 12.3 Правил дорожнього руху на перехресті вул. Келецької та просп. Космонавтів проїхав світлофор на червоний забороняючий колір світлофору та допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті якого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забитої рани потиличної ділянки, різаних ран ділянки правої вушної раковини, садно лівої гомілки, закритої хребетно-спинномозкової травми перелому дужки та суглобового відростку С5 хребця зліва, вивиху С5 хребця, травматичних кил міжхребцевих дисків С5-С6, С6-С7 зліва із стисненням корінців спинного мозку, верхнього лівостороннього монопарезу.
Захисником ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7-1 Кримінально процесуального кодексу України від 28.12.1960 (далі - КПК України 1960 року), провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності. До направлення кримінальної справи до суду особі повинно бути роз`яснено сутність обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття справи з цієї підстави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11-1 КПК України 1960 року, прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 49 КК України, виносять мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосувань судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише у разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України. Також, згідно з ц. 8 вищевказаної постанови, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст, 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду га не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України 1960 року, таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 11-1 КПК України 1960 року, особа, на підставі ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям справи у зв`язку із закінченням строків давності, якщо вона проти цього не заперечує.

Відповідно до ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.

Згідно з ст. 282 КПК України 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 72, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Таким чином, з аналізу вище зазначених норм кримінального та кримінального процесуального законів (ст. 49 КК України та ст. ст. 7-1, 11 -1, 282 КПК України 1960 року) вбачається, що, прийшовши до переконання, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має звільнити обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а лише потім закрити кримінальну справу.

Проте, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, Вінницький міський суд прийшов до обґрунтованого переконання, що підсудний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, до кримінальної відповідальності не притягувався, від слідства та суду не ухилявся та на даний час з дня вчинення злочину сплили строки, передбачені ст. 49 КК України, тому в суду наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи в цій частині обвинувачення.

Однак, ухвалюючи рішення стосовно ОСОБА_7 , суд в резолютивній частині своєї ухвали дійшов до висновку про закриття даного кримінального провадження без звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, що суперечить вимогам кримінального і кримінального процесуального законів.

Таким чином судом допущено істотні порушення вимог ст. ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України 1960 року, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, як того вимагає закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. ст. 44, 49 КК України.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції у вступній, мотивувальні та резолютивній частині рішення неправильно зазначив прізвище підсудного як «Яковлев», тоді як відповідно до документів, що підтверджують особу підсудного (а.с. 298, том № 1), останній має прізвище « ОСОБА_10 ». Проте, положеннями КПК України 1960 року виправлення описок у судовому рішенні не передбачено.

Також як вбачається з матеріалів кримінальної справи потерпілим ОСОБА_9 до підсудного ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, який був поданий в межах даної кримінальної справи (а.с. 202-203, том № 1).

Згідно з ст. 28 КПК України 1960 року особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України 1960 року, закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 7-1 цього Кодексу, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.

Враховуючи, що кримінальна справа в частині обвинувачення підсудного ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, цивільний позов потерпілого необхідно залишити без розгляду.

Разом з цим, відповідно до положень ч. 3 ст. 28 КПК України 1960 року, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 367 КПК України 1960 року, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону є підставою для скасування або зміни судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 366 КПК України, у результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у ч. 2 ст. 347 цього Кодексу, апеляційний суд постановляє свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково ухвалу чи постанову суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 347-348, ст. ст. 362, 366-367, 370, 371, 386, 402 КПК України 1960 року, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу № 232/4671/12 стосовно ОСОБА_7 в цій частині закрити.
Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом шести місяців з моменту набрання ними законної сили.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4