Постанова
Іменем України
20 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 404/7081/15-к
провадження № 51-640 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ст. 118 КК України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що згідно матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню допитувався в якості свідка, а тому він не є особою, яка відповідно до ст. 393 КПК України наділена правом подавати апеляційну скаргу на вирок.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його було безпідставно позбавлено статусу потерпілого, оскільки матеріали провадження не містять відповідної ухвали про зміну його процесуального статусу, не вказано мотивів такої зміни, адже під час досудового розслідування ОСОБА_7 було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Позиції інших учасників судового провадження

ОСОБА_7 у суді касаційної інстанції підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала скаргу.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 було повернуто, оскільки скаржник по даному кримінальному провадженню допитувався у якості свідка, а отже, відповідно до ст. 393 КПК України, він не наділений правом на оскарження вироку суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 по суті не погоджується із висновком суду про те, що він не є потерпілим у даному кримінальному провадженні та не має право подавати апеляційну скаргу на вирок суду щодо ОСОБА_8 .

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

Потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55 - 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого - учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Водночас у частині 6 статті 55 КПК України передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями цієї норми, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Таким чином, чинний КПК України передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається потерпілим, хоча їй безпосередньо не заподіяна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення. Водночас КПК України закріплює перехід до такої особи не тільки прав потерпілого, а й перехід самого процесуального статусу потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України (вбивство через необережність), а вироком суду він був засуджений за ст. 118 КК України, тобто за умисне вбивство ОСОБА_9 , вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Слід зазначити, що ст. 118 КК України містить склад привілейованого умисного вбивства. Об`єктом цього злочину є життя особи.

Об`єктивна сторона злочину характеризується:
1) діями у вигляді посягання на життя іншої людини;
2) наслідками у вигляді заподіяння їй смерті;
3) причинним зв`язком між зазначеними діями та наслідками, а також
4) певною обстановкою.
Злочин вважається закінченим з моменту настання смерті потерпілого.

Потерпілою від цього злочину є лише та фізична особа, якій безпосередньо заподіяно смерть, а відтак відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України потерпілими в кримінальному провадженні можуть бути близькі родичі чи члени сім`ї такої особи.

ОСОБА_7 не є близьким родичем чи членом сім`ї померлої особи ОСОБА_9 , а тому суд апеляційної інстанції погодився із висновком місцевого суду про те, що він не може бути потерпілим від злочину, за який засуджено ОСОБА_8 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було завдано ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження не охоплюються диспозицією статті, за якою засуджено ОСОБА_8 . Кримінальне провадження розглянуто судом у межах пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 має статус свідка і повернув його апеляційну скаргу на вирок суду.

Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити судове рішення без зміни.

З цих підстав суд ухвалив:

Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3