Справа № 487/2667/20
Провадження № 1-кс/487/4880/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора військової прокуратури Миколаївського гарніхону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коритне Балтського району Одеської області, українця, громадянина України з вищою освітою, начальника командного пунктузаступника начальника штабу з бойового управління військовоїчастини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 425 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 року прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 .звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , на строк досудового розслідування до 29.08.2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за викликом прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця військової служби; утриматися від спілкування із будь-ким із військової частини НОМЕР_2 , з якими він знаходився у відносинах підлеглості в період проходження служби з 01.01.2015 року по 31.05.2016 року.; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до клопотання, прокурор зазначив, що у проваджені Третього Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000011 від 05.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення ч.3 ст.425 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , тобто військовою службовою особою, яка постійно обіймала посаду у військовій частині НОМЕР_2 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, в період часу з жовтня 2015 по 30.05.2016, знаходячись на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_2 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи, що в результаті його дій/бездіяльності, яу командира частини, може бути завдано шкоду охоронюваним законом правам та інтересам держави в особі військової частинри НОМЕР_2 , хоча повинен був і міг це передбачити, недбало ставився до служби, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді виникнення в період з жовтня 2015 року по 30.05.2016 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) нестачі 16 одиниць автомобільної та 1 одиниці бронетанкової техніки, загальною вартістю 1 148 645,87 грн., яка в 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян

29.05.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України, а саме у недбалому ставленні військовою службовою особою до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Підставою для внесення клопотання стало те, що 02.06.2020 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк дії яких спливає 29.07.2020 року. Постановою військового прокурора Миколаївського гарнізону строк досудового розслідування було продовжено жо 29.08.2020 року.

При цьому, на думку прокурора, ризики, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, що є підставою для повторного обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до Протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 07.08.2020 року матеріали клопотання було передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, на існування яких посилається прокурор у клопотанні.

Одночасно, зазначив, що прокурором порушена процедура звернення до слідчого судді з даним клопотання, оскільки ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України на строк досудового розслідування по 29.07.2020 року. Таким чином, прокурор мав звернутися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, в порядку ч.7 ст.194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого Третього Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000011 від 05.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення ч.3 ст.425 КК України.

29.05.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України підтверджується: повідомлення ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 від 27 грудня 2016; актом службового розслідування; актом прийому-передачі посади заступника командира військової частини з озброєння; меморіальним ордером № НОМЕР_3 за грудень 2015 року; відповіддю ЦАУ ЗС України щодо перебування військового майна на обліку даної військової частини; висновками авто товарознавчої експертизи від 05.03.2018 №21 та судовою військовою експертизою від 24.05.2018.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин…».

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва віл 02.06.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України на строк досудового розслідування до 29.07.2020 року.

Постановою військового прокурора Миколаївського гарнізону від 27.07.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 05.01.2017 року було продовжено до трьох місяців, тобто до 29.08.2020 року.

За положеннями ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів, клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання було складено 28.07.2020 року та його копію вручено підозрюваному 29.07.2020 року, під час строку дії запобіжного заходу обраного відносно нього за ухвалою слідчого судді від 02.06.2020 року.
Таким чином, слідчий суддя, приходить до висновку, що вказане клопотання було складено та подано прокурором до суду, у порядку не передбаченому діючим КПК України, оскільки, з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України, прокурор, у разі необхідності продовження строку дії обов`язків, мав звернутися до суду з відповідним клопотанням про їх продовження, в порядку ст..199 КПК України, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та не прибувати на виклики до слідчого, враховуючи, що підозрюваний проходить службу у Збройних силах України на посаді начальника командного пункту-заступника начальника штабу з бойового управління ВЧ НОМЕР_1 , будь-яких доказів порушення ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема по явці за викликом до слідчого, матеріали клопотання не містять.
Також, прокурором не доведено можливість здійснення ОСОБА_4 впливу на свідків з метою не надання ними свідчень, чи зміни показів, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється більше трьох років, та за час його проведення було здійснено допит свідків, будь-який з них до слідчого чи прокурора з заявами, щодо вчинення тиску зі сторони ОСОБА_8 не звертався.
Таким чином, прокурором не доведено сукупність обставин визначених положеннями ч.1 ст.194 КПК України, що зобов`язує слідчого суддю постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанні прокурора військової прокуратури Миколаївського гарніхону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - особистого зобов`язання відносно: ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 425 КК України відмовити.

Ухвала оскарженю не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1