ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ПОЛТАВИ
Справа №553/77/21
Провадження № 1-в/553/53/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біляки, Семенівського району Полтавської області, засудженого вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, про умовно-дострокове звільнення

встановив:
До Ленінського районного суду м.Полтави звернувся засуджений ОСОБА_5 із заявою, в якій просить застосувати до нього положення ст.81 КК України, а саме звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком суду.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлені ним вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що став на шлях виправлення, розкаюється у вчиненому та фактично відбув відповідний термін покарання, що визначений ч.3 ст.81 КК України.
Прокурор та представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання засудженого заперечили, посилаючись на його передчасність.
З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та із застосуванням положень ст.70 КК України призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 29.01.2016 засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.05.2010 по 06.12.2010 включно з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.
Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
З 28.12.2010 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 від 04.01.2021, затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» допускав порушення установленого порядку відбування покарання за що п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняті та погашені у встановленому порядку. Адміністрацією установи заохочувався сімнадцять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді електрозварювальників.

У відповідності до витягу з протоколу №1 від 04.01.2021 засіданням комісії Полтавської виправної колонії №64 по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, було відмовлено в поданні матеріалів на засудженого ОСОБА_5 , як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

При цьому, в судовому засіданні представник установи виконання покарань пояснив, що такий висновок ґрунтувався на тяжкості вчинених засудженим кримінальних правопорушень та великий термін невідбутої частини покарання.

Між тим, згідно із особою справою засудженого, останній вину у скоєному визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під час відбування покарання здобув професію в Полтавському навчальному центрі (№64), брав участь у декількох програмах диференційованого впливу, підтримує стосунки з близькими, працевлаштований, виконує вимоги персоналу установи, ввічливий, дбайливо ставиться до майна установи, має стягнення за виконавчими листами, однак ті на виконання до установи не надходили.

Засуджений ОСОБА_5 згідно із наданою довідкою про заохочення і стягнення, за час відбування покарання отримав п`ять стягнень, які є погашеними чи знятими, а саме за невиконання команд «відбій», «підйом» та «невихід до їдальні», останнє з яких датовано 10.10.2020. Також за час відбування покарання ОСОБА_5 має сімнадцять заохочень, які він отримував стабільно за весь час відбування покарання, а не безпосередньо перед настанням пільги.

Суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.
Згідно із дослідженими матеріалами, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання в умовах ДУ «Полтавська ВК (№64)» характеризується позитивно, дотримується порядку і умов відбування покарання, працевлаштований та станом на день розгляду подання відбув більше 3/4 частини строку покарання.
Таким чином, наведені обставини свідчать про наявність чіткої тенденції до виправлення засудженого, тому на думку суду ОСОБА_5 заслуговує на умовно дострокове звільнення відповідно до ст.81 КК України.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Звільнити ОСОБА_5 вiд відбування покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.11.2010 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі, умовно-достроково на 03 (три) роки 07 (сім) місяців 17 (сімнадцять) днів.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м.Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих