Провадження №1-кп/761/193/2020
В И Р О К
іменем України
14 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корцхелі, Згудідського району Грузії, грузина, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не одноразово судимого, останній раз вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року звільненого від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові злочини за наступних обставин.
Так, 25.01.2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 разом із своїми знайомими Особа 1 та Особа 2, матеріали стосовно яких судом було виділено в окреме провадження, знаходились в салоні автомобіля «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 , що стояв біля будівлі № 53 по вул. Дегтярівській в м. Києві.
При цьому, ОСОБА_8 звернув свою увагу на раніше не знайомого ОСОБА_11 , який, підійшовши до власного автомобіля «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_2 , відчинив задні дверцята автомобіля та, поклавши на пасажирське сидіння власну сумку, почав відчищати свій автомобіль від снігу.
У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належало ОСОБА_11 .
З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_8 вийшов із автомобіля «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 , та непомітно для потерпілого ОСОБА_11 наблизився до автомобіля «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_3 , відчинив праві задні дверцята та таємно викрав із заднього сидіння вищевказаного автомобіля чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме:
- шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень, в якій знаходились:
- шкіряний гаманець, вартістю 2 000 (дві тисячі) гривень;
- грошові кошти в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень;
- мобільний телефон «Айфон 4», вартістю 3 000 (три тисячі) гривень, в якому знаходилась сім картка оператора Київстар, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 (десять) гривень;
- шкіряна ключниця, вартістю 400 (чотириста) гривень;
- флеш карта 16 GB, вартістю 200 (двісті) гривень;
- шкіряні рукавички, вартістю 500 (п`ятсот) гривень;
- шапка, вартістю 300 (триста) гривень;
- а також речі, які матеріальної цінності для потерплого не представляють: банківські картки «ПриватБанк», «ВТБ банк», поліс автомобільного страхування на ім`я ОСОБА_12 , дисконтні карки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Мазда 3», н.з. НОМЕР_2 , посвідчення компанії ПрАТ «Київстар» на ім`я ОСОБА_11 та предмети канцелярії, а всього чуже майно на загальну суму 11 960 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.
Заволодівши таким чином чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , ОСОБА_8 повернувся до салону автомобіля «Фольксваген Пассат», Н.З. НОМЕР_1 , під керуванням Особа 1, в салоні якого знаходився Особа 2, після чого на вищевказаному автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
В подальшому, ОСОБА_8 розпорядися таємно викраденим чужим майном на власний розсуд.
Крім того, 05 травня 2016 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, поблизу буд. 49 проходячи повз автомобіль марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUISER», днз: НОМЕР_4 , чорного кольору, побачив на задньому сидінні даного автомобіля сумку, чорного кольору, маючи на меті збагатитись за рахунок чужого майна у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на повторну крадіжку сумки з автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , непомітно від потерпілої та її чоловіка, які знаходились поблизу автомобіля, відкривши задню праву дверці, ОСОБА_8 повторно вчинив крадіжку сумки, чорного кольору, вартістю 700 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень та документи, які не представляють матеріальну цінність.
А всього, ОСОБА_8 таємно, повторно, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_10 завдавши матеріального збитку на суму 1100 гривень 00 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах та пояснив суду, що: по першому епізоду, 25 січня 2016 року, ввечері він, разом зі своїми знайомими, приїхав на автомобілі марки «Фольсваген пасат» до будинку №53 у м. Києві. Побачивши, що поблизу нього чоловік, як пізніше виявилось, потерпілий ОСОБА_11 , зчищає сніг з автомобіля, він підійшов до його автомобіля та викрав з нього сумку, де були ключі, телефон, гроші, банківські картки та документи. По другому епізоду пояснив, що 05 травня 2016 року, проходячи по вул. Бульварно-Кудрявській, він помітив автомобіль марки «Тойота», на задньому сидінні якого знаходилась жіноча сумка чорного кольору. Підійшовши до автомобіля, він викрав вказану сумку, в якій були грошові кошти у сумі 400 грн. та документи. Через 20 хв. його затримали працівники поліції. У вчиненому він щиро розкаюється шкоду потерпілим він відшкодував.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив суду, що у січні 2016 року, після закінчення робочого дня, він підійшов до свого автомобіля та помітив, що одна із задніх дверей у ньому відчинена. Перевіривши свої речі, він виявив, що з автомобіля їх було викрадено. Відразу викликав слідчо-оператину групу, яка приїхала приблизно через годину. Повідомив, що збитки йому було відшкодовано.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що у травні 2016 року, по вул.. Бульварно-Кудрявській з її автомобіля, поки вона паркувалась, викрали сумку, в якій було 400 грн. Шкоду їй відшкодували. При призначенні покарання, просила не позбавляти обвинуваченого волі.
Покази обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим та потерпілими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого мана (крадіжки), вчинені повторно.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, позицію потерпілих у кримінальному провадженні, дані про особу ОСОБА_8 , а саме те, що останній відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі, не перебуває на даний час під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення у тому числі і корисливих злочинів.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги, обставини вчиненого злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_8 має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, враховуючи його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без реального відбування покарання.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи, у вигляді застави, застосовані до обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року (сума застави 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 27 560 грн.) та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2016 року (сума застави 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 27 560 грн.), після вступу вироку в законну силу, слід скасувати, повернувши грошові кошти, внесені у якості застави заставодавцю (заставодавцям).
Інші заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: сумку чорного кольору, в якій знаходилися гроші в сумі 400 гривень, купюрами номіналом 100 гривень в кількості 2 штук ВФ9610963, ЗБ5942020, купюри номіналом 50 гривень в кількості 4 штук СВ7098053, СЕ6782004, РЕ0689040, ПЕ3308066, платіжні доручення №305, 306, 307, 308, 357, 358, 359, 421, 422 від 04 травня 2016 року, квитанцію 201 від 05 травня 2016 року, виписки з банку ПАТ «Креді агріколь банк» від 04 травня 2016 року, по рахунках ТОВ «Агруз» -001, ДП «Курені» - НОМЕР_5 , ДП «Ресторан Конкорд» -6001, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , після вступу вироку в законну силу, -залишити у володінні ОСОБА_10 .
Запобіжні заходи, у вигляді застави, застосовані до обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року (сума застави 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 27 560 грн.) та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2016 року (сума застави 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 27 560 грн.), після вступу вироку в законну силу, - скасувати, повернувши грошові кошти, внесені у якості застави заставодавцю (заставодавцям).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя