Справа № 461/8014/18
Провадження № 1-кс/461/7026/20
УХВАЛА

12.11.2020 року, суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні №0003907 від 13 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року, представник заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням, про зняття арешту з майна - транспортного засобу «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Свої вимоги мотивував тим, що призначені слідчим експертизи завершені, а їх висновки направлені слідчому. Зазначає, що даний автомобіль необхідний заявникові для її пересування. Просить суд скасувати арешт транспортного засобу.
Слідчим було подано заяву, в якій останній зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання заявника в частині користування, оскільки всі необхідні дії та експертизи з даним транспортним засобом вже проведені.
11 листопада 2020 року, від представника заявника, надійшло клопотання, в якому він просив проводити розгляд за відсутності заявника та захисника.
Суд, дослідивши надані матеріали клопотання, приходить до висновку, що таке підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Положення статей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова було задоволено клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003907 від 13 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя приходить до висновку, що у кримінальному провадженні були проведені всі необхідні огляди, експертизи та інші процесуальні дії, тому на даний час потреби досудового розслідування у подальшому утриманні транспортного засобу відпали.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, у тому числі заборону експлуатації автомобіля.
Керуючись ст. ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт автомобіля «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1