Справа № 131/1254/20
Провадження № 1-кп/131/69/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданнь ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Липовець Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, працюючого робітником в КП «Добробут», не одруженого, несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, непрацюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2020 року близько 15:00 у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виник спільний злочинний умисел на вчинення крадіжки мобільного телефону марки «NOMІ X-TREME і285» чорного кольору належного ОСОБА_7 , який знаходився на причепі автомобіля «УАЗ» зеленого кольору за наступних обставин. Так, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходилися на причепі автомобіля «УАЗ» зеленого кольору, та доїжджали до с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, серед будівельних матеріалів виявили мобільний телефон марки «NOM1 X-TREME і285» чорного кольору, належного ОСОБА_7 після чого у них виник спільний злочинний умисел на заволодіння даним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вирішили заволодіти вказаним мобільним телефоном, тому під час реалізації свого задуму ОСОБА_6 взяв мобільним телефон марки «NOMI X- TREME і285» чорного кольору, який лежав у причепі серед будівельних матеріалів та поклав його до зовнішньої кишені своєї куртки, при цьому попередньо домовившись із ОСОБА_5 , що викраденим в подальшому розпорядяться на свій розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 вчинили крадіжку мобільного телефону марки «NOMI X-TREME і285» чорного кольору належного ОСОБА_7 на загальну суму 715,40 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень сорок копійок), що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 7108/20-21 від 20.10.2020 року, при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали та суду пояснили, що вчинили його за обставин, викладених у обвинувальному акті. При цьому зазначили, що розуміли протиправність своїх дій.
Потерпілий ОСОБА_7 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив суду, що претензій в тому рахунку матеріальних до обвинувачених не має.
Суд, відповідно до частини 3 статті 26 та частини 3 статті 349 КПК вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і клопотання про дослідження яких не було заявлене сторонами кримінального провадження, обмежившись допитом обвинувачених та потерпілого та дослідженням характеризуючи даних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Аналізуючи показання обвинувачених, надані стороною обвинувачення суду, докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт таємного викрадення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 майна, а саме: мобільного телефону марки «NOMI X-TREME і285» чорного кольору належного ОСОБА_7 . Зокрема, обвинувачені в судовому засіданні даної обставини не заперечували, надавши суду чіткі та послідовні показання щодо обставин вчинення інкримінованого їм злочину.
Також, суд враховує, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , як слідує з наданих ними в судовому засіданні показань, на час вчинення інкримінованого їм злочину та на час судового розгляду кримінального провадження усвідомлювали протиправність своїх дій.
Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб .
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В ході судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали та надали суду чіткі й послідовні показання щодо обставин його вчинення, при цьому у вчиненому розкаялися. Також, суд враховує, що згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_7 претензій до обвинувачених в тому числі матеріальних він не має.
Як вже було зазначено судом вище, метою покарання згідно з приписами частини 2 статті 50 КК України є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При цьому, суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 р. у справі № 298/95/16-к зазначив, що у частині 2 статті 65 КК України, встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду встановлено щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного.
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого та те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивні характеристики з місця проживання, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно обвинуваченого статтю 75 КК України і звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду встановлено щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного.
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, та те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивні характеристики з місця проживання, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно обвинуваченого статті 75 КК України і звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Також у відповідності до частини 2 статті 124 КПК України з обвинувачених слід стягнути судові витрати у справі, за проведення судово-товарознавчої експертизи які становлять 490,32 гривень солідарно.
Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались. Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статями 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути із засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 490,23 грн (чотириста дев`яносто гривень двадцять три копійки).
Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: мобільний телефон марки «NOM1 X-TREME і285» чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.10.2020 р. на дане майно скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: