Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
24 вересня 2020 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Червоні Хатки Романівського району Житомирської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, перебуваючої в декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частинами 1, 3, 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
В С Т А Н О В И В :
31 серпня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальні правопорушення у вчинені яких обвинувачується особа, зокрема зазначено, що 24.10.2019 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Путіліна 47, в смт. Романів Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 року №441 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Крім того, 29.01.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Путіліна 47, в смт. Романів Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала з ОСОБА_7 , пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Також, 24.10.2019 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, подала завідомо підроблений документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Крім того, 29.01.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна 47, в смт. Романів Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, - повторно внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Разом з тим, 29.01.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна 47, в смт. Романів Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно подала завідомо підроблений документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Крім того, 29.01.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, - повторно внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Разом з тим, 29.01.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно подала завідомо підроблений документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_8 .

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані:

за частиною 1 статті 190 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві);

за частиною 1 статті 358 КК України, як умисні дії, які виразились в підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем;

за частиною 3 статті 358 КК України, як умисні дії, які виразились в підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно;

за частиною 4 статті 358 КК України, як умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , при цьому вона у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за частиною 1 статті 190 КК України у виді штрафу в сумі 34000 грн., за частиною 1 статті 358 КК України - у виді штрафу в сумі 17000 грн., за частиною 3 статті 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за частиною 4 статті 358 КК України - у виді штрафу в сумі 510 грн. Сторонами також узгоджено, що з урахуванням положень частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.

При цьому, з урахуванням особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого та у зв`язку з наявністю обставини, що пом`якшують покарання, сторони угоди узгодили можливість застосуванням положень статей 79, 76 КК України шляхом звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких та тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із статтею 12 КК України є проступками (частина 1 статті 190 та частини 1, 4 статті 358 КК України) та нетяжким злочином (частина 3 статті 358 КК України).

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 31 серпня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за частиною 1 статті 190 КК України штраф в сумі 34000 грн.;

- за частиною 1 статті 358 КК України штраф в сумі 17000 грн.;

- за частиною 3 статті 358 КК України один рік позбавлення волі;

- за частиною 4 статті 358 КК України штраф в сумі 510 грн.

На підставі частини 1 статті 70 КК визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1