11-кп/804/810/20
264/6124/18
Категорія: ч. 3 ст. 405 КК України 11-кп/804/810/20
264/6124/18
Головуючий у І інстанції: Литвиненко Н.В.
Доповідач: Бєдєлєв С.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду

у складі: головуючого судді Бєдєлєва С.І.

суддів Преснякової А.А., Топчій Т.В.

за участю секретаря Меркулової Я.О.

прокурора Сластіна М.С.

захисника Бобровської К.О., Барбашина С.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі кримінальне провадження №0000151, внесене до ЄРДР 4 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 лютого 2020 року.

Вказаним вироком

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Дніпро, громадянина України, раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 405 КК України до 5 років позбавлення волі.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вказаним вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині А1556 на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 4 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону, в умовах особливого стану, в порушення норм діючого законодавства, що регулює порядок проходження військової служби, перебуваючи у приміщенні пересувного військового госпіталю А0318, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Кальміуський р-н, вул. Академіка Амосова, 54, висловив погрози старшому лейтенанту медичної служби ОСОБА_2 , який був на той час начальником для нього у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, та наніс удар в обличчя останньому, чим заподіяв закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням (завалення лівого ската), забій м`яких тканин лівої половини обличчя, її набряк, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я на термін понад шість, але не більш двадцяти одного дня.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, звільнивши його від призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений вказує, що судом не взято до уваги та не надано оцінки тому, що неповага до начальника та завдання йому тілесних ушкоджень було вчинено ним після операції з вилучення осколків із його тіла, проведеної без застосування анестезії. Крім того на той час він мав контузію внаслідок вибуху. На теперішній час психологічну реабілітацію він не пройшов, хоча після участі у бойових операціях військові страждають на гостре почуття справедливості, що обумовлює не зовсім адекватне сприйняття реальності у мирному житті.

Також зазначає, що згідно висновків судової психіатричної експертизи від 5 листопада 2019 року він мав та має емоційно нестійкий розлад особистості, що і обумовило його протиправну поведінку безпосередньо після проведення операції та заперечення цих подій під час судового розгляду.

Суд не достатньо врахував данні про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, внаслідок чого отримав 3 групу інвалідності, у зв`язку з пораненнями має діагноз міопію обох очей слабого ступеню, має військові нагороди, також має на утриманні батьків пенсійного віку.

Крім того вказує, що суд порушив таємницю нарадчої кімнати під час прийняття остаточного рішення., оскільки в порушення ст. 367 КПК України в цей час розглянув справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позиції інших учасників судового провадження

Захисники Бобровська К.О. та Барбашин С.В. підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, просять її задовольнити, а вирок суду в частині призначеного покарання змінити.

Прокурор частково погодився з апеляційною скаргою. Вважає за можливе застосувати до призначеного ОСОБА_1 покарання положення ст. 69 КК України та зменшити призначений йому строк покарання до двох років позбавлення волі.

Потерпілий надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, зазначивши про свою згоду з думкою прокурора.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого, його захисників, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 є обґрунтованим і не оспорюється учасниками судового розгляду. Не оспорюється в апеляційному порядку і кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України та роз`ясненнями, які міститься у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення судами вироків ( постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд має провести судове слідство з метою з`ясування лише тих фактичних обставин справи, які оспорювались у суді першої інстанції. При цьому, апеляційний суд перевіряє вирок у межах апеляційної скарги і не повинен наводити у своєму вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорені в апеляційній скарзі, доводи щодо кваліфікації діяння тощо.

Тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років , суд врахував тяжкість злочину, конкретні обставини його вчинення, данні про особу обвинуваченого.

Так, суд врахував, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має у м. Дніпро постійне місце проживання, є військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом. За час проходження служби військову справу за посадою опанував в повному обсязі та постійно вдосконалює свої знання та навички. Керівні документи та свої службові обов`язки знає і виконує досконало, справляється з завданнями, які потребують організаторських здібностей. Не зупиняється перед труднощами, наполегливо та енергійно йде до поставленої мети, користується повагою та авторитетом серед особового складу та товаришів по службі. Бере активну участь у громадському житті підрозділу, самостійно підвищує рівень свого фізичного розвитку, приймав участь в зоні виконання завдань за призначенням на території Донецької та Луганської областей. Займаній посаді відповідає. На обліку у спеціалізованих медичних установах, у тому числі у психіатричному диспансері, не перебуває. Є інвалідом третьої групи у зв`язку з пораненням під час захисту Батьківщини.

Також суд врахував, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, у вчиненому не покаявся, перед потерпілим не вибачився, намагався вистроїти лінію захисту, направлену на уникнення відповідальності.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлені.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись.

Так, частиною першою статті 66 КК України передбачені обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно частини другої ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першої цієї статті.

Такими обставинами, на думку колегії суддів, слід визнати, що ОСОБА_1 , виявляв раніше і виявляє на теперішній емоційно нестійкий розлад особистості ( (т.2 а.п. 22), неодноразово нагороджений Президентом України та командуванням за бойові заслуги ( т. 2 а.п. 41-44), є учасником бойових дій ( т. 2 а.п. 46, т.1 а.п. 186), вчинив інкримінований злочин в ніч на 4 серпня 2018 року після отриманого поранення саме 3 серпня 2018 року, внаслідок чого йому встановлена 3 група інвалідності ( т.2 а.п. 12-15,45,47,50, т.1 а.п. 30,32-36, 177,185,187,195), пройшов індивідуальну програму реабілітації інваліда (т. 2 а.п. 13-15), має батьків, які є пенсіонерами ( т.2 а.п. 38-39). Колегія суддів також враховує як обставину, що пом`якшує покарання, думку прокурора та потерпілого щодо зменшення строку призначеного ОСОБА_1 покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, колегією суддів не встановлені.

Враховуючи наведені обставини, що пом`якшують покарання в їх сукупності , за відсутністю обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років є занадто суворим. Тому колегія суддів дійшла висновку про можливість зменшення строку призначеного ОСОБА_1 покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 405 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, що буде справедливим і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на таке, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду щодо нього зміні в частині призначеного покарання в порядку ст.ст. 409,414 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 405 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя Бєдєлєв С.І.

Суддя Топчій Т.В.

Суддя Преснякова А.А.