ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1480/20 Справа № 183/3684/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гуляйполе, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
підозрюваної - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопада 2020 року та визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, послався, на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та можливе призначення покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, що, на думку суду, свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, врахувавши особу підозрюваної, тяжкість вчиненого злчину й розмір завданої матеріальної шкоди потерпілій особі, що становить 2445582 грн., дійшов висновку, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, дійшов висновку про те, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 109850 грн. достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків у провадженні.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обгрунтування своїх вимог, захисник посилається на незаконність судового рішення. Захисник вказує, що, в порушення вимог ч. 1 ст. 193 КК України, клопотання в суді підтримувала слідча, проте слідчим суддею це було проігноровано. До того ж, підозрюваній та її захисникам взагалі не було надано слово в судових дебатах, чим було істотно порушено права підозрюваної. Захисник зазначає, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину взагалі не доведено наданими до клопотання доказами та ці докази судом не досліджувалися й не можуть бути визнані допустимими, оскільки їх було отримано з порушеннями закону. При цьому, захисник звертає увагу, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено із порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки його було складено слідчим та погоджено із прокурором 07.10.2020, а вручено підозрюваній лише 08.10.2020 о 10.07 год., що нівелює його значення, як процесуального документу.

Разом з цим, на думку захисника, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України взагалі нічим не підтверджуються, та носить формальний характер. Слідчим суддею не враховано, що Європейським судом з прав людини неодноразово наголошувалось, що тяжкість обвинувачення не може бути сама по собі єдиною підставою для тримання під вартою. Щодо того, що належний підозрюваній будинок, вона продала сину, та який зараз знаходиться на продажі, то саме таким чином підозрювана мала намір погасити заборгованість перед потерпілою, та слідчий суддя безпідставно розцінив цей факт, як доказ можливого переховування. Окрім того, на думку сторони захисту, слідчим суддею при обрані саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваної, не надано належної оцінки її особі, яка раніше не судима, на цей час їй виповнилося 58 років, є інвалідом дитинства 3 групи, має міцні соціальні зв`язки, а саме: має матір, яка потребує постійного догляду, онуку, яка є дитиною інвалідом, має позитивну характеристику, а також, розмір її доходу, який у сукупності складає 4000 гривень. До того ж, захисник вказує, що слідчим суддею було проігноровано посилання сторони захисту на пандемію, та те, що в умовах COVID-19 держава Україна не взмозі забезпечити належним чином дотримання умов карантину та забезпечити належні умови ув`язненним особам.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про допущенні слідчим суддею, при постановленні оскаржуваного рішення, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як слідує із положень ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, повинен вислухати учасників судового провадження, належним чином дослідити фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, та докази на їх підтвердження.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею цих вимог закону дотримано в повному обсязі не було.

Як видно із журналу та технічного запису судового засідання суду першої інстанції від 28.10.2020, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , не надавши учасникам провадження можливості висловитись у судових дебатах, тим самим порушив право підозрюваної на захист.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, із постановленням нової ухвали.

Перевіряючи законність та обгрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає його таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З клопотання слідчого та наданих до нього доказів видно, що СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000779 від 28 травня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

08 жовтня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Згідно доказів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повністю підтверджується долученими до клопатання доказами в їх сукупності, які дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що вона могла скоїти цей злочин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів встановила, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризик доведеними та такими, що об`єктивно існує, оскільки ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, й для його запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, покарання, яке їй загрожує, у разі визнання винуватою, особу підозрюваної, її репутацію, а також встановлений апеляційним судом ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо слід вважати таким, що відповідатиме вимогам ст. 183 КПК України.

Разом з цим, враховуючи особу підозрюваної, тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 та її матеріальний стан, колегія суддів дійшла до переконання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у провадженні у вигляді застави, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, у розмірі, достатньому для гарантування виконання підозрюваною покладених на неї обовязків.

Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні та на недоцільність обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та покарання за цей злочин, яке може бути призначено лише у вигляді реального позбавлення волі, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.

Доводи захисника про те, що підозрювана є інвалідом дитинства 3 групи й потребує постійного лікування, що унеможливлює її подальше тримання під вартою, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки матеріали провадження не містять належних медичних документів на підтвердження цього, й стороною захисту суду апеляційної інстанції таких документів не надано.

Наявність тих обставин, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, а саме, має матір, яка потребує постійного догляду, онуку, яка є дитиною інвалідом, за якою підозрювана доглядає доки її батьки на роботі, має позитивну характеристику, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, оцінивши всі обставини провадження, а також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановленого колегією суддів ризику, тому щодо підозрюваної слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення застави, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопада 2020 року включно.
Визначити ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 (сто сімдесят п"ять тисяч сімьсот шістдесят) грн.
В разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти неї такі обов`язки:
1)прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
2)не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4