Справа № 577/427/20
Провадження № 1-кп/577/206/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, пенсіонерки, освіта вища, заміжньої, раніше не судимої,-

за ст. 125 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30.11.2019 р. близько 19 год. біля під`їзду №3 буд. №13 по пр. Миру в Конотоп ОСОБА_5 на грунті неприязних відносин в ході сварки з ОСОБА_6 умисно з силою провела нігтями лівої руки по лівій руці потерпілої, подряпавши останню спричинивши тілесні ушкодження у виді рубця (наслідок загоєння рани) на тильній поверхні лівої кисті в ділянці пясної кістки 03 пальця, які по ступеню важкості відносяться до легких.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала та пояснила, що 30.11.2019 р. близько 19 год. з донькою знаходилась біля під`їзду №3 буд. №13 по пр. Миру м.Конотопа. В цей час автомобіль «Toyota Rav 4» під керуванням ОСОБА_7 припаркувався на клумбі, яку обробляла її мати. Постукала пальцем у скло автомобіля, на що водій відчинив двері і вона зробила йому зауваження. Їй відповіла дружина водія. З автомобіля вийшла ОСОБА_8 , підійшла до неї, почала погрожувати і штовхати. До останньої приєдналася ОСОБА_6 , яка схватила її за куртку. Донька викликала поліцію. Її трясли то ОСОБА_9 , то ОСОБА_8 , внаслідок чого порвали куртку. Просила їх заспокоїтися. Приїхала поліція і написала відповідну заяву. На досудовому слідстві вину визнавала, оскільки слідчий та прокурор пообіцяли, що потерпіла примириться з нею. Потерпілої не торкалася, тілесних ушкоджень їй не завдавала.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини, винність обвинуваченої повністю доводиться зібраними по справі доказами.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 показала, що 30.11.2019 р. близько 19 год. з чоловіком, дітьми та тіткою ОСОБА_8 припаркували автомобіль «Toyota Rav 4» біля під`їзду №3 буд. №13 по пр. Миру м.Конотопа. В цей час стався удар по лобовому та боковому склу т/з. Чоловік відкрив скло в дверях автомобіля та побачив ОСОБА_5 , яка сварилася на них щодо неправильного паркування. З автомобіля вийшов син ОСОБА_10 , якого обвинувачена схопила за капюшон. Намагаючись захистити дитину, відтягувала її, відштовхувала підсудну. В цей час ОСОБА_11 лівою рукою умисно провела по її лівій руці нігтями, внаслідок чого пошкодила вену, було багато крові. Викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є тіткою потерпілої ОСОБА_6 30.11.2019 р. близько 19 год. їхали на автомобілі «Toyota Rav 4», попереду сиділи ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Позаду вона з дітьми. Під`їхали під під`їзд №3 буд. №13 по пр. Миру м.Конотопа. Хтось почав бити по склу т/з, обвинувачена відчинила двері автомобіля і витягла з нього сина потерпілої ОСОБА_15 . ОСОБА_6 намагаючись захистити свою дитину, обняла її, на що ОСОБА_11 накинулася на неї, подряпала вену на лівій руці. Їй порвали куртку. Причиною конфлікту стало те, що автомобіль не так паркувався.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 30.11.2019 р. увечері їхав на автомобілі разом з матір`ю, вітчимом та тіткою. Коли під`їхали до буд. АДРЕСА_2 , то по склу т/з хтось ударив. Він хотів вийти з автомобіля, відчинив двері, однак хтось його схопив за комірець і шию. ОСОБА_6 обхватила і тримала його, захищаючи. Після чого його забрали та відвели до квартири. В подальшому мати розповіла, що це була тітка. Матері дісталося більше, у неї залишився на руці шрам.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що є чоловіком потерпілої. 30.11.2019 р. увечері їхав з лікарні на автомобілі «Toyota Rav 4» з дружиною, ОСОБА_17 , дітьми ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Під`їхав до під`їзду №3 буд.№13 пр.Миру, припаркувався за бордюром. Прибігли дві жінки, одна з яких ОСОБА_11 та почали стукати по вікнам т/з. ОСОБА_6 з дітьми вийшла на вулицю. Обвинувачена накинулася на ОСОБА_15 , схопила його за капюшон. Дружина захищала хлопця, внаслідок чого підсудна подряпала їй руку до крові. Забрав дітей і повів у квартиру, більше нічого не бачив.

Свідок ОСОБА_20 показав, що працює поліцейським СРПП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській обл. 30.11.2019 р. надійшов виклик, що по пр.Миру м.Конотопа невірно припаркувався автомобіль, порушено ПДР України. По прибуттю до місця пригоди разом з ОСОБА_21 , а саме буд. АДРЕСА_2 , побачили конфлікт між пасажирами автомобіля «Toyota Rav 4» і мешканцями будинку щодо неправильного паркування т/з. У однієї з жінок була подряпана рука. Опитали учасників події, відібрали заяви.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що працює начальником СРПП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській обл. 30.11.2019 р. близько 19 год. надійшов виклик, що біля до під`їзду №3 буд.№13 пр.Миру м.Конотопа невірно припаркувався автомобіль, порушено ПДР України. Виїхали до буд. АДРЕСА_2 , де побачили сварку між ОСОБА_5 та пасажирами автомобіля «Toyota Rav 4». У учасників конфлікту були порвані речі, у потерплої подряпана рука. Опитали всіх, відібрали заяви.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце рубець (наслідок загоєння рани) на тильній поверхні лівої кисті в ділянці п`ястної кістки 03 пальця. Дане ушкодження виникло від дії тупого предмету, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дане ушкодження могло утворитися в час указаний потерпілою, що підтверджується станом рубця. По ступеню важкості дане ушкодження згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілій було спричинено не менше одного удару. Маловірогідно утворення виявленого тілесного пошкодження при падінні на площину (т.1 а.с.188-189).

З протоколів слідчих експериментів за участі ОСОБА_6 вбачається, що в ході слідчої дії потерпіла детально розповіла та показала яким чином їй були спричинені тілесні ушкодження. При цьому, показала, як 30.11.2019 р. близько 19 год. поруч з буд. АДРЕСА_2 двоє жінок підійшли до автомобіля, одна з них ОСОБА_22 почала тріпати за капюшон сина ОСОБА_15 . Коли вона намагалася звільнити сина, то ОСОБА_22 почала штовхати її у корпус тіла і дряпати руки, в результаті чого у неї була подряпина на кисті (т.1 а.с.190-193, 210-214).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи не виключено утворення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження, за обставин вказаних нею під час проведення слідчого експерименту (а.с.195-196).

З протоколів слідчих експериментів із свідком ОСОБА_23 вбачається, що в ході слідчої дії остання детально розповіла та показала яким чином були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 . При цьому, показала, як 30.11.2019 р. близько 19 год. вони на автомобілі під`їхали до буд. АДРЕСА_2 , де двоє жінок підійшли до автомобіля. Одна з них ОСОБА_22 почала тріпати за капюшон сина ОСОБА_24 . Коли потерпіла намагалася звільнити дитину, то ОСОБА_22 почала штовхати її у корпус тіла і дряпати руки, в результаті чого у неї була подряпина на кисті (а.с.197-200, 204-209).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи не виключено утворення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження, за обставин вказаних ОСОБА_23 під час проведення слідчого експерименту (а.с.202-203).

З протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 вбачається, що в ході слідчої дії свідок розповів та показав на місці події яким чином були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 . При цьому, показав з використанням автомобіля де він знаходився в момент нанесення т/у ОСОБА_6 . ОСОБА_5 . ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля та голосом надав команди статистам де кому стояти і які дії відбувалися. (а.с.215-219).

Дослідивши вказані докази, надавши кожному з них оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що пояснення обвинуваченої є не достовірними. Такі не знайшли свого підтвердження під час судового слідства по справі, скоєння нею інкримінованого злочину підтверджується вищезазначеними достовірними доказами, а не визнання своєї вини є бажанням уникнути відповідальності за скоєний злочин. При цьому, в основу вироку суд бере покази потерпілої, які як на досудовому слідстві, так і судовому були і є стабільними, послідовними, визнає їх правдивими, оскільки вони об`єктивно співпадають з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема, з даними слідчих експериментів проведених з потерпілою, свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , показами свідків, висновками судово-медичних експертиз, тощо. Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність зазначених показів свідків, не встановлено. Деякі розбіжності щодо викладення ними характеру розвитку подій та послідовності дій учасників конфлікту зумовлені особистим сприйняттям кожним із них тих моментів, які вони спостерігали, тривалим проміжком часу, який минув з моменту події, а тому немає підстав для визнання показань окремих свідків недостовірними. Суд також звертає увагу на те, що у судовому засіданні не встановлено, а підсудною не доведено того, що вона з потерпілою знаходиться у неприязнених відносинах і нею надано неправдиві покази. Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , оскільки вони є, відповідно, сином і донькою обвинуваченої, а отже є прямо заінтересованими особами у результаті розгляду справи.

Таким чином, винність обвинуваченої повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченої.

Обставин обтяжуючих покарання суд не вбачає.

До пом`якшуючих слід віднести раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, особа пенсійного віку.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, думки представника потерпілої, прийнявши до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, суд вважає, що небхідно призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_27 про стягнення 2000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Суд визнає обґрунтованим і доведеним, що винними діями обвинуваченої ОСОБА_6 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнала остання у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_5 під час спричинення тілесних ушкоджень. Разом з тим, виходячи з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України щодо принципів розумності, виваженості, справедливості, розмір такої повинен становити 500 грн., оскільки скоєним обвинуваченою злочином завдано їй моральних збитків на зазначену суму, які не відшкодовано до теперішнього часу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною за ст. 125 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 500 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1