Номер провадження: 11-сс/813/1242/20
Номер справи місцевого суду: 509/3148/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000267 від 17.02.2020 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кагарлик Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2020 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000267 від 17.02.2020 рокута ОСОБА_7 ,підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, продовжений строк тримання під вартою,оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу,не зменшилися, а також доведена необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного до закінчення проведення процесуальних слідчих дій, зазначених в клопотанні.

Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотними попущеннями вимог кримінального процесуального закону та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як слідчий суддя не врахував, що стороною обвинувачення не доведено наявності обґрунтованої підозри, не доведено, що ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились, а також не доведена неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя безпідставно продовжив строк утримання підозрюваного під вартою на 60 днів, так як в межах строку досудового розслідування залишилося усього 37 днів.

Слідчий суддя в порушення вимог закону надав оцінку матеріалам провадження та постановив ухвалу суду від Імені України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
В судовому засіданні захисником було подане клопотання про звільнення підозрюваного з під варти посилаючись на те, що подання апеляційної скарги зупиняє виконання ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу, строк дії попередньої ухвали закінчився, підстав для тримання обвинуваченого під вартою немає.
Однак, апеляційній суд вважає, що підстави для задоволення зазначеного клопотання захисника відсутні, так як, відповідно ч.2 ст. 400 КПК України, подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє тільки набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено доказами обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, а також, що досудове розслідування триває, необхідні слідчі дії не проведені в повному обсязі.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду, на виконання вимог ст. 199 КПК України, були досліджені обставини, зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , на підставі яких слідчий суддя встановив, що прокурором належним чином обґрунтована наявність підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, а саме у тому, що 17.02.2020 року, приблизно о 15.30 годин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем тимчасового проживання, у будинку АДРЕСА_2 , де також перебувала малолітня донька його співмешканки ОСОБА_9 , - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 є малолітньою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення з нею своєї статевої пристрасті, проти її волі, використовуючи її безпорадний стан, вчинив з нею статевий акт у природній формі.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів, що ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України, за яке в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
При цьому, апеляційний суд враховує, що, відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину може бути підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Також апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими проживав разом, з метою зміни останніми первинних показань.

Крім того, апеляційний суд вважає наявними ризики, передбачені п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про те, що не зменшились ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження завершено, стороні захисту повідомлено про відкриття матеріалів досудового розслідування та наданий доступ до матеріалів досудового розслідування. Сторона захисту з 11.06.2020 року ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , зокрема, на даний час необхідно у кримінальному провадженні виконати вимоги ст.ст.290,291, 293 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що у кримінальному провадженні вже виконуються процесуальні дії, передбачені ст.ст.290,291, 293 КПК України, та відсутні встановлені слідчим суддю ризики, на думку апеляційного суду не ставлять під сумнів наявність встановлених ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно продовжив строк утримання підозрюваного під вартою на 60 днів, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки слідчий суддя продовжив строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, який зупинений в зв`язку з ознайомленням стороною захисту з матеріалами провадження.

Також доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді, в порушення вимог закону, ухвалена від Імені України, не можуть бути прийняті до уваги, так як згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України.
При таких обставинах, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про негайне звільненняз під варти підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000267 від 17.02.2020 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 24.07.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4