Справа № 727/8809/20
Провадження № 1-кс/727/2542/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень №0000202 від 16.10.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. в АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. в с.Михалково Сокирянського району Чернівецької області, діючи умисно, організували незаконне виробництво та виготовлення наркотичних засобів шляхом вирощування рослин конопель з якої в подальшому виготовляють наркотичну речовину «канабіс». В подальшому отримана речовина за участю ОСОБА_6 подрібнюється та розфасовується та незаконно збувається на території міста Чернівці.

21.10.2020р. по місцю проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5800 доларів США, та 52 361 грн.

Враховуючи вищевикладене, грошові кошти в сумі 5800 дол. США, та 52 361 грн. у даному кримінальному провадженні мають значення речових доказів.

Вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене під час обшуку по місцю проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 на грошові кошти сумі 5800 доларів США, та 52 361 грн.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не доставлений, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 16.10.2020р. внесено відомості до ЄРДР №0000202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
21.10.2020р. по місцю проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5800 доларів США, та 52 361 грн.

Постановою слідчого від 22.10.2020 р. вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частинами 2,3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Також відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.
Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Виходячи з змісту вищенаведених норм та беручи до уваги встановлені по справі обставини, приходжу до висновку, що вилучені 21.105.2020р. під час проведеного обшуку грошові кошти не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, не мають доказового значення у даному кримінальному провадженні, не містить на собі ніяких слідів, які можуть бути використані як доказ в данному кримінальному провадженні, а тому підстав для накладення на них арешту, саме з метою збереження речового доказу, немає. Крім того, дозвіл на вилучення даних грошових коштів в ухвалі слідчим суддею не надавався. Саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом від 22.10.2020р. не є підставою для накладення арешту
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень №0000202 від 16.10.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1