Справа № 214/4508/20
1-кп/214/857/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 , відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно - технічну освіту, не одруженого, не судимого, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, перебуваючого на посаді стрілець зенітник 1-го відділення зенітно ракетного взводу зенітної ракетно артилерійської батареї батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 409 КК України, -

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2019 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження строкової військової служби. 07.11.2019 солдат ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) від 07.11.2019, відповідно до ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прийняти на військову службу за контрактом та призначити: солдата строкової служби ОСОБА_3 стрільцем зенітником 1-го відділення зенітно ракетного взводу зенітної ракетно артилерійської батареї батальйону оперативного призначення, уклавши з ним контракт строком на 3 (три) роки.

13.04.2020 військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_3 звернувся до травмпункту «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» зі скаргами на стан здоров`я. ОСОБА_3 у лікувальному закладі надано довідку щодо його звернення та надання допомоги через пошкодження меніску лівого колінного суглобу. Відповідно до довідки, ОСОБА_3 необхідно прибути на прийом до лікаря травматолога на 14.04.2020 для оформлення лікарняного листа.

У подальшому, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, маючи об`єктивні можливості виконувати обов`язки військової служби, солдат ОСОБА_3 13.04.2020 подав рапорт командуванню військової частини НОМЕР_1 в якому зазначив, що просить звільнити його від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 13.04.2020. ОСОБА_3 надав до військової частини разом з рапортом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 87 від 14.04.2020 стрільця зенітника зенітної ракетно артилерійської батареї солдата за контрактом ОСОБА_3 , з 13.04.2020, у зв`язку із захворюванням, звільнено від виконанння службових обов`язків.

Продовжуючи діяти з прямим умислом, 14.04.2020 солдат ОСОБА_3 , без дозволу начальника, вибув з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, та попрямував до місця свого проживання: АДРЕСА_3 .

04.05.2020 солдат ОСОБА_3 зателефонував командуванню та доповів, що 05.05.2020 прибуде до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для подальшого несення обов`язків військової служби. Весь цей час ОСОБА_3 фактично перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , будучи здоровим та маючи можливість продовжувати виконувати обов`язки військової служби.

В подальшому командир зенітної ракетно артилерійської батареї старший лейтенант ОСОБА_6 , з метою уточнення інформації щодо стану здоров`я солдата ОСОБА_3 , зателефонував до Державної лікарні Міністерства внутрішніх справ у м. Кривий Ріг та отримав інформацію про те що, солдат ОСОБА_3 не проходив лікування у даному медичному закладі.

Відповідно до відповіді на запит до «Криворізької міської клінічної лікарні № 2», та Державної лікарні Міністерства внутрішніх справ у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області встановлено, що згідно облікових документів, дані щодо перебування на лікуванні ОСОБА_3 1998 р.н. в період з 10.04.2020 по 15.04.2020 та з 13.04.2020 по 05.05.2020 відсутні.

05.05.2020 пошуковою групою в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_3 , солдат ОСОБА_3 , розшуканий та доставлений до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: АДРЕСА_4 .

Згідно з ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 з 07.11.2019 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця військової служби за контрактом і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, військової присяги та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

13.04.2020 ОСОБА_3 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, маючи об`єктивні можливості їх виконувати, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог ухилитися від несення обов`язків військової служби шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , маючи об`єктивні можливості виконувати обов`язки військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , шляхом обману, а саме повідомлення про перебування на лікуванні у Державній лікарні Міністерства внутрішніх справ у АДРЕСА_4 з 13.04.2020 по 05.05.2020, ухилився від несення обов`язків військової служби, хоча об`єктивно повинен був і міг виконувати свої обов`язки, та попрямував до місця свого проживання: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину і продовження несення обов`язків військової служби, за наявності реальної можливості для цього.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючи на посаді стрілець зенітник 1-го відділення зенітно ракетного взводу зенітної ракетно артилерійської батареї батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, маючи об`єктивні можливості виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, військової присяги та умов укладеного контракту, шляхом обману, а саме повідомлення про перебування на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Одеська, 60Б).з 13.04.2020 по 05.05.2020, ухилився від несення обов`язків військової служби, хоча об`єктивно повинен був і міг їх виконувати, та попрямував до місця свого проживання: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину і продовження несення обов`язків військової служби, за наявності реальної можливості для цього.

05.05.2020 пошуковою групою в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_3 , солдат ОСОБА_3 розшуканий та доставлений до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: АДРЕСА_4 .

Умисні дії ОСОБА_3 , судом кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 409 КК України за ознаками: ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

25.06.2020 року на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим, в присутності захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_3 з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту строком на один місяць з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 ).

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 25.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра і лікаря - нарколога не перебував і не перебуває, раніше не судимий.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000032.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді арешту строком на один місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1