Справа № 635/5768/20
Провадження № 1-кс/635/1405/2020
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 12.09.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна,

встановив:

14 вересня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 12.09.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна, в якому прокурор накласти арешт на автомобіль марки BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ шляхом встановлення заборони відчуження та користування вказаним автомобілем.

Як зазначено в клопотанні прокурора, 11.09.2020 до ЧЧ Люботинського ВВ надійшло повідомлення, про те, що на сервісному центрі за адресою смт Пісочин, вул.Надії, 15, автомобіль BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 було виявлено ознаки підроблення кузова. Вказане повідомлення уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-старшим офіцером поліції Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 , було внесно до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 12.09.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України. Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме, автомобіля марки BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час досудового слідства необхідно буде призначити та провести судово-трасологічну експертизу з метою встановлення або є спростування зміни ідентифікаційних номерів двигуна автомобіля.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилась, в матеріалах справи міститься від неї заява, в якій просила розглядати клопотання у її відсутність.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно положень частини першої статті 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, в тому числі звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, автомобіль марки BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 12.09.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України. Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що на вказане вище майно існує необхідність накласти арешт.

Між тим, докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, приходжу до висновку, що накладаючи арешт на майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно та розпоряджатися ним, без заборони користування. Така заборона у свою чергу сприятиме збереженню даного майна як речового доказу у справі, проте не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 12.09.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 11.09.2020 майно, а саме, автомобіль марки BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони відчуження вказаним майном.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 11.09.2020 та на яке арешт накладено даною ухвалою шляхом встановлення заборони відчуження (автомобіль марки BMW 5251 держ.номер НОМЕР_1 ), підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали надіслати прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м.Харків, 61034) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).
Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1