Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А ЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000087, внесеного 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087, внесеного 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 09.12.2020 року. Прокурор зазначила, що для запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника, обвинувачуваного та потерпілого приходить до наступних висновків по заявленим клопотанням.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою раніше, суд врахував наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні останньому запобіжного заходу, зокрема, можливості переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчиненити інше кримінальне правопорушення, .
Також, суд не може не взяти до уваги підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме посягання на життя людини, що згідно до вимог статті 3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю в Україні.
А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, строком до 26.01.2021 року, включно.
В той же час, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ч.1, ч.3 ст. 20, ст. 48, 49, 54, 177, 178, 194, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного у кримінальному провадженні №0000087 відносно ОСОБА_7 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 26.01.2021 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3