Номер провадження: 11-кп/813/775/20
Номер справи місцевого суду: 495/703/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2018 року в кримінальному провадженні №0004019 від 26.11.2017 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, з середньотехнічною освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, раніше судимий:

18.12.2003 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі;

02.09.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 05.08.2015 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси 28.07.2015 умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 26 днів,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, обраний засудженому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано, звільнено з під варти в залі суду.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, а також скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді в рамках даного провадження.
Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 26 листопада 2017 року приблизно о 16 годин 00 хвилин, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, маючи злочинний намір, виниклий в нього з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись у приміщенні палати для стаціонарних хворих інфекційного відділення комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», що розташоване по вулиці Маяковського, № 1, в місті Білгород-Дністровський Одеської області, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , що знаходився у приміщенні палати на стаціонарному лікуванні, та шляхом ривку, вихопив з рук потерпілого, тим самим відкрито заволодів планшетним ПК марки «Samsung Galaxy Tab 3 lite», модель SM-T116NYJKASEK, IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 2850 гривень, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 гривень, після чого з викраденим майном з місця події зник розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2875 гривень.
Не погоджуючись з вироком районного суду, заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок районного суду в частині призначення покарання через м`якість та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
В своїй апеляційній скарзі, прокурор вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину і особі засудженого через його м`якість, оскільки судом не враховано, що щире каяття не може вважатися таким, та враховуватися як обставина, що пом`якшує покарання, оскільки в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав свою вину частково, а лише в ході дебатів повністю визнав свою провину, що свідчить про намір засудженого ухилитися від відбування реального покарання. Крім того, суд також не врахував особу винного, який неодноразово судимий та має не зняту судимість, на шлях виправлення не став та знов скоїв умисний тяжкий злочин, ніде не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, єдиним джерелом його доходу є вчинення кримінальних правопорушень, те, що обвинувачений ніяких активних дій по відшкодуванню заподіяної шкоди на стадії досудового розслідування не вжив, а шкоду відшкодував лише на стадії завершення судового розгляду, суд також необґрунтовано послався на стан його здоров`я, хоча обвинуваченому 41 рік та він не є інвалідом або пенсіонером.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами і, ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Перевіривши вирок, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченому є необґрунтованими, з урахуванням наступного.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди. Також районний суд врахував відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім того, судом також була врахована думка потерпілого, який до обвинуваченого жодних претензій не мав та просив його суворо не карати.
Доводи прокурора про те, що на даний час ОСОБА_8 знову притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі відомості з`явились після прийняття рішення районним судом і тому не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом при перегляді вироку за апеляційною скаргою прокурора.
Апеляційний суд перевірив встановлені у вироку суду обставини, що пом`якшують покарання, наявність яких оскаржується прокурором, та вважає, що суд обґрунтовано встановив наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання.
З урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства із застосуванням відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, апеляційний приходить до висновку, що суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, що свідчить про те, що призначене покарання, яке, як за своїм видом, так і розміром, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого не може бути визнане несправедливим внаслідок м`якості та служити підставою для скасування вироку.
Доводи прокурора щодо необхідності призначити більш суворе покарання у виді 5 років позбавлення волі, ніж призначене судом покарання, є безпідставними, оскільки апеляційному суду не наведено переконливих доказів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог, а також не зазначено обставини, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили б про необхідність зміни або скасування оскаржуваного вироку.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини даного кримінального провадження та мотиви районного суду звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, апеляційний суд приходить висновку про необгрунтованість апеляційної скарги прокурора та відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2018 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк із дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4