Справа № 357/7590/20
У Х В А Л А

05 серпня 2020 року

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002872 від 03 серпня 2020 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04 грудня 2008 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26 квітня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 місяців арешту, звільнений з місця відбування 18 травня 2013 року після відбуття строку покарання;
- 22 квітня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002872 від 03 серпня 2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення розбійного нападу, близько 15 години 30 хвилин 03 серпня 2020 року, проходив біля будинку №22 по вул. Нагірна в м. Біла Церква Київської області, де побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка прямувала до місця свого проживання.
У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний намір та переслідуючи при цьому корисливий мотив, ОСОБА_4 , пройшов слідом за потерпілою ОСОБА_7 до ліфту, який знаходиться у під`їзді №2 вищевказаного будинку, де повторно, застосував насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося у нанесенні численних ударів скляною пляшкою, руками, ногами в область голови, обличчя, тулубу, кінцівок потерпілої ОСОБА_7 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців та ран на голові та обличчі, синця на грудях, синця на правому плечі, синця на лівій кисті, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та рани під нижньою губою справа, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).
В результаті розбійного нападу ОСОБА_4 заволодів гаманцем з грошовими коштами у сумі 170 грн. та пакетом, всередині якого знаходилось пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти у сумі 500 грн., чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 800 грн.
Після цього ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись майном, яким незаконно заволодів на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
4 серпня 2020 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_4 було складене та вручене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.187 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:заявою від 3 серпня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про вчинення відносно неї злочину;показаннями потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про обставини вчинення відносно неї злочину, а саме вчинення розбійного нападу під час якого заволоділи особистим майном останньої;протоколом пред`явленням особи для впізнання від 3 серпня 2020 року потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка впізнала особу під фото №3 ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно неї розбійний напад із застосуванням насильства, а також заволодів належним їй майном;довідкою з травматологічного пункту Білоцерківської міської лікарні №2 від 03.08.2020, де у ОСОБА_7 зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани правої ділянки голови та правої щоки;оглядом місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Нагірна 22 де у ліфті під`їзду №2 на підлозі було виявлено пляшку з плямами речовини бурого кольору (схожою на кров людини), а також плями речовини бурого кольору (схожі на кров людини) на стіні ліфта;оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_2 де поруч з громадянином ОСОБА_4 на землі було виявлено пакет бежевого кольору та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , а також мобільний телефон білого кольору марки «Iphone»;протоколом затримання ОСОБА_4 від 3 серпня 2020 року під час якого у останнього було виявлено та вилучено гаманець з грошовими коштами у сумі 138 грн.;показами підозрюваного ОСОБА_4 , який під час допиту підозрюваного повідомив про обставини вчинення ним розбійного нападу, а також повідомив про його причетність до інших кримінальних правопорушень, у ході яких він заволодів мобільними телефонами, вилученими під час огляду місця події 3 серпня 2020 року;показаннями свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини затримання особи, яка вчинила розбійний напад, а саме ОСОБА_4 ;показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив про обставини затримання особи, яка вчинила розбійний напад, а саме ОСОБА_4 ;показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив про обставини затримання ним особи, яка вчинила розбійний напад, а саме ОСОБА_4 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання від 4 серпня 2020 року свідку ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно його сусідки розбійний напад із застосуванням насильства, а також заволодів належним їй майном;показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив про обставини затримання ним особи, яка вчинила розбійний напад, а саме ОСОБА_4 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання від 4 серпня 2020 року свідку ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно його сусідки розбійний напад із застосуванням насильства, а також заволодів належним їй майном.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше 10 років.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, є ряд обставин, які дають підстави об`єктивно вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч 1. ст.177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності на території як м. Біла Церква Київської області так і на території Київської області, проте на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, які надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки останньому відоме їх місце проживання, п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, однак на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, інкриміноване йому діяння вчинив з корисливих мотивів, змінювати свій спосіб життя не намагається, що дає підстави вважати, що він схильний до їх вчинення, а тому існує загроза того, що ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.
Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.
Ураховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення (погрозою застосування насильства, застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого), які інкримінуються останньому, до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а тому останній може залишити територію м. Білої Церкви та Київської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, застосування менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе повністю виключити існування вищевказаних ризиків та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання слідчого, просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, надавши суду пояснення, що він вину визнав повністю, всі покази слідчому дає.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати домашній арешт, підтримавши доводи свого підзахисного, посилаючись на те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, співпрацює зі слідством. Всі ризики, які вказані в клопотанні та проголосив прокурор це його припущення.
Заслухавши прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідча суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Слідча суддя зазначає, що на даний час ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду тяжкості злочину, у якому він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків та інших даних про особу підозрюваного, обставини передбачені ч.1 ст.178 КПК України, що встановлені при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились.
Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13від 04 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Слідча суддя вважає, що з огляду на високу ймовірність переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання ним процесуальних обов`язків.
Отже, за викладених обставин слідча суддя, не знайшла підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчою суддею встановлено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для його обрання не зменшилися.
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України, приводить до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування, продовження запобіжних заходів оцінка доказів має спрямовуватись не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтована.
Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.
Отже, слідча суддя дійшла висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.183 КПК України, у зв`язку із тим, що слідча суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183,197, 199, 331, 369-372,376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 03 жовтня 2020 року включно.
Строк дії ухвали обчислювати з 05 серпня 2020 року по 03 жовтня 2020 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0001462.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.
Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1