Справа № 482/2208/20
Номер провадження 1-кс/482/446/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання т.в.о. начальника СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, працевлаштованого продавцем консультантом будівельного супермаркету «Будмаркет Люкс», не судимого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 31.10.2020 близько 22.00., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклої неприязні на фоні ревнощів, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 , її малолітньої доньки ОСОБА_9 та неповнолітнього сина ОСОБА_10 , маючи на меті спричинити сильний фізичний біль та страждання, вийшов з приміщення кухні до балкону, де віднайшов пластикову пляшку, ємністю 1 л, заповнену сірчаною кислотою, скрутив із вказаної пляшки кришку та утримуючи пляшку в правій руці повернувся до приміщення кухні.

Тримаючи у правій руці пластикову пляшку, ємністю 1 л, заповнену сірчаною кислотою, розуміючи, що вона володіє достатніми властивостями для скоєння умисного вбивства двох і більше осіб, цілеспрямовано вилив сірчану кислоту із пляшки, яку приніс з балкону, на ОСОБА_8 , яка на руках тримала малолітню доньку ОСОБА_9 , та неповнолітнього ОСОБА_10 , що стояв поряд з ними, розуміючи протиправність та наслідки своїх дій.

Після цього, ОСОБА_4 вважаючи, що вчинені ним дії призведуть до тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, а саме умисного вбивства вказаних вище осіб, місце злочину залишив, однак в подальшому був затриманий працівниками Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Після спричинених тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , малолітня ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 доставлені до лікувальних закладів м. Миколаєва.

Відповідно до виписки із стаціонарного журналу обліку осіб, доставлених до КНП «Миколаївська обласна клінічна дитяча лікарня» у малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кислотою голови, грудної клітини, лівого стегна та гомілки. Загальна площа ураження тіла 6 % за системою I-II AB.

Відповідно до виписки із стаціонарного журналу обліку осіб, доставлених до КНП «Миколаївська обласна клінічна дитяча лікарня» у неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кислотою піднижньої щелепи, ділянки шиї, грудної клітини, лівого плеча, лівої кисті та обох нижніх кінцівок. Загальна площа ураження тіла 6 % за системою I-II AB.

Відповідно до виписки із журналу прийому КНП ММР «Міська лікарня №3» у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мають місце тілесні ушкодження хімічного опіку 20 % тіла I та II ступенів в області обличчя та тулуба з правого боку, а також опік повік, кон`юнктиви та рогівки правого ока 1 та 2 ступеня невідомою речовиною.

Згідно з висновком експерта судово-медичної токсикологічної експертизи №16 «Ж» від 16.11.2020 р. рідина з пластикової ємності 81% сульфатна (сірчана) кислота, тканини залишків одягу містять речовину, яка має подразнюючи властивості, а саме сульфатну (сірчану) кислоту. Діюча речовина рідини із пластикової ємності та діюча речовина виділена з тканин залишків одягу мають спільні властивості.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.

Відомості за вказаним фактом 01.11.2020 року внесено до ЄРДР за №0000400 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115КК України.

01.11.2020 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

02.11.2020 року ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, строк дії ухвали по 30.12.2020 року включно.

18.12.2020 року постановою в.о. керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000400 від 14.07.2020 року, продовжено до трьох місяців.

Слідчим в обґрунтування клопотання вказано, що закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п.1 ч.1 ст. 219 КПК України, виявилось не можливим у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, продовження на даний час існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, вказавши на необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, стверджуючи, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, просить про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував від дачі будь-яких пояснень слідчому судді відмовився.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , вказавши на таку позицію підозрюваного, проти задоволення клопотання не заперечував.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується: даними з Витягу з ЄДРСР від 01.11.2020 р. про реєстрацію кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, рапорту про отримання повідомлення по телефону про скоєння кримінального правопорушення від 31.10.2020 року та 01.11.2020 р., даними заяви ОСОБА_11 про надання дозволу слідчому і працівникам поліції на проникнення до будинку від 01.11.2020 р., даними протоколу огляду місця події від 01.11.2020 року, в ході якого вилучено пляшку з невідомою речовиною прозорого кольору, особисті речі потерпілих зі слідами пошкодження, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 01.11.2020 р., протоколу допиту підозрюваного від 01.11.2020 року, згідно з якими ОСОБА_4 підтвердив факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння та сварки за місцем їх спільного проживання зі співмешканкою 31.10.2020 р. в нічний час на грунті ревнощів до останньої, в ході якої він вийшов на балкон, звідки приніс до кухонного приміщення пляшку з кислотою, придбану ним через мережу Інтернет, та умисно плеснув кислотою на свою співмешканку ОСОБА_12 , доньку ОСОБА_13 та сина ОСОБА_14 , які знаходилися поряд, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2126 від 01.11.2020 року, яким підтверджується знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.11.2020 р., який підтвердив факт сварки 31.10.2020 р. в нічній час між його матір`ю ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_4 , який в ході сварки вийшов на балкон, звідки заніс відкриту пляшку, з якої почав виливати на них рідину, від чого у нього розпочався сильний біль, протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , яка підтвердила, що чула сварку 31.10.2020 р. між ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_4 , а потім сильні крики, а також бачила, як її онука ОСОБА_8 з дітьми знімають з себе одежу та змиваються водою, ОСОБА_16 від 01.11.2020 р., який вказав, що був присутній 31.10.2020 р. в приміщенні кухні за місцем проживання ОСОБА_8 в той момент, коли ОСОБА_4 вийшов з балкону квартири з пластиковою пляшкою в руці, підійшов до ОСОБА_8 , яка на руках тримала дитину ОСОБА_9 , та почив виливати на них рідину з цієї пляшки, а потім і по всій кухні, в тому числі і на ОСОБА_10 , після чого втік з квартири, висновком експерта судово-медичної токсикологічної експертизи №16 «Ж» від 16.11.2020 р., згідно з яким рідина з пластикової ємності 81% сульфатна (сірчана) кислота, тканини залишків одягу містять речовину, яка має подразнюючи властивості, а саме сульфатну (сірчану) кислоту, діюча речовина рідини із пластикової ємності та діюча речовина виділена з тканин залишків одягу мають спільні властивості.

Ризики, встановлені слідчим суддею 02.11.2020 р. під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, постійного зареєстрованого місця проживання на території Новоодеського району Миколаївської області не має, у зареєстрованих шлюбних відносинах не перебуває, проживав в одній квартирі разом із потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_15 , що підтвержує факт існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливості незаконного впливу на свідка та потерпілих з метою надання ними недостовірних показань. Жодна з цих обставин за час проведення досудового розслідування не змінилася. Вказані ризики продовжують існувати і надалі.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що, враховуючи тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Проте, не встановлений був слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ризик незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, а також і можливість під час перебування на волі перешкоджати підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином

Будь-яких доказів існування таких ризиків на даний час слідчому судді стороною обвинувачення не надано. Більш того, слідчим взагалі в клопотанні не вказано, а прокурором відповідно не доведено, в чому ж саме проявляється ризик перешкоджати підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, а також яким саме чином. Також слідчим взагалі не вказано про можливості незаконного впливу на яких саме інших учасників кримінального провадження, окрім потерпілих та свідків, підозрюваним йдеться.

Також безпідставними слідчий суддя вважає посилання у клопотанні щодо продовження строку дії запобіжного заходу без права внесення застави, оскільки відповідно до вимог ст. 183 КПК України право визначати чи не визначати заставу наявне у слідчого судді лише під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не під час вирішення питання щодо продовження його строку.

З урахуванням наведеного, вагомості наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено той факт, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлені слідчим суддею під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 не зменшилися, хід досудового розслідування потребує проведення подальших слідчих дій, і саме ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу менш тяжкого, аніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не встановлено, та такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи з обставин можливо вчиненого ним злочину та тяжкості покарання, яке йому може загрожувати.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, проте в межах строку досудового розслідування, до 01.02.2020 р., тобто на 33 дні.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, з триманням в ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор" на 33 дні.

Строк дії ухвали по 01 лютого 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1