Справа № 511/2445/16-к
Провадження № 1-кс/496/1250/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м.Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю потерпілої - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву потерпілої ОСОБА_3 , цивільного позивача ОСОБА_5 , представника потерпілої та цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_6 знаходиться вказане клопотання.
07.08.2020 року від потерпілої ОСОБА_3 , цивільного позивача ОСОБА_5 , представника потерпілої та цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду зазначеного клопотання у зв`язку з наявністю сумніву у його неупередженості, а саме: зазначений суддя затягує розгляд клопотання, внаслідок чого ОСОБА_7 досяг повноліття, що виключає застосування до нього заходів виховного характеру; суддя повернув надані заявниками докази в справі; суддя не задовольнив клопотання заявників про здійснення приводу; суддя неправдиво повідомив про те, що судове засідання, призначене на 26.05.2020 року не відбудеться.
В судове засідання суддя ОСОБА_6 не з`явився, про день розгляду заяви був повідомлений.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали відвід, посилаючись на вищенаведені обставини. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Питання про застосування примусових заходів виховного характеру порушено прокуратурою 01.11.2016 року. Проте, на розгляд в Біляївський районний суд Одеської області зазначене клопотання надійшло 06.06.2019 року, тобто більш ніж через три с половиною роки, та в той же день розподілено судді ОСОБА_6 . Суддею за цей час призначено сім судових засідань, шість судових засідань відкладено з різних процесуальних причин, в тому числі, неявки сторін в справі;
Заявниками 19.03.2020 року та 23.01.2020 було подано клопотання про залучення доказів до справи, проте листами від 27.05.2020 року зазначені докази були повернуті заявникам з обґрунтуванням неможливості їх залучення на стадії підготовчого судового засідання;
29.01.2020 року заявники звернулися до головуючого в справі із заявою про привід неповнолітнього та його законних представників. Зазначена заява не була задоволена головуючим;
Згідно довідкового листа від 19.03.2020 року (а.с.123), адвокат ОСОБА_4 повідомлений про час та місце слухання справи на 26.05.2020 року. З наданої заявниками роздруківки телефонних з`єднань вбачаються факти з`єднань телефону заявниці з телефоном суду, проте зміст телефонної розмови, в тому числі, повідомлення секретаря суду про те, що судове засідання не відбудеться, встановити не можливо.
Заявники посилаються на положення п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, яка передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Проте, фактично заявники вказують на надмірне затягування розгляду справи, що, враховуючи дату отримання справи суддею та рівень його завантаженості, не є об`єктивною оцінкою; фактично оскаржують його процесуальні рішення, які з боку стороннього спостерігача не містять надання переваги на користь однієї зі сторін справи. Об`єктивним свідченням упередженості судді мав би бути факт умисного повідомлення суддею сторони про те, що судове засідання не відбудеться, з метою недопуску особи до участі в судовому процесі та проведення судового засідання в її відсутності, проте належних та допустимих доказів наявності такого факту судом не здобуто.
Суд також констатує, що незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, позаяк кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, тобто оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції, і не може даватись будь-якими органами, їх посадовими особами, організаціями, підприємствами і установами, громадянами тощо (Рішення КСУ № 2-рп/2011). Будь-яких фактів, які б свідчили про надання суддєю ОСОБА_6 явної для стороннього спостерігача переваги однієї зі сторін процесу, суду не надано.
Таким чином, посилання в заяві про відвід на необ`єктивність та упередженність судді є суб`єктивною оцінкою дій судді стороною обвинувачення, відтак, підстав відводу судді ОСОБА_6 не встановлено.
Керуючись ст.ст. 35,75 КПК Украины, суд
УХВАЛИВ:
Заяву потерпілої ОСОБА_3 , цивільного позивача ОСОБА_5 , представника потерпілої та цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1