Провадження № 1-кп/947/506/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 03.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, громадянина Республіки Молдови, молдаваніна, із середньою освітою, працював за наймом, раніше не судимого, неодруженого, проживаючого згідно договору найма житла, за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 03.02.2019 року приблизно о 16:00 годині, обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись біля будинку №88 по проспекту Свободи в м. Одесі, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 , з яким почали розпивати спиртні напої. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом розбійного нападу на ОСОБА_9 , при цьому обравши майно останнього об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 03.02.2019 року приблизно о 16 годині ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку №88 по проспекту Свободи в м. Одесі, з метою заволодіння мобільним телефоном марки HUAWEI Y5, золотистого кольору, здійснив напад на ОСОБА_9 , що виразилось в нанесенні останньому не менш 3-5 ударів кулаками та ногами в область обличчя та спини, застосувавши таким чином насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого.

В подальшому ОСОБА_10 ,скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , який лежав на землі, та втратив свідомість після нанесення зазначених ударів, заволодів належним останньому мобільним телефоном, марки HUAWEI Y5, золотистого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 гривень, який у потерпілого ОСОБА_9 знаходився у внутрішньому кармані куртки.

Згідно висновку експерта ООБСМЕ №636 від 15.04.2019 року потерпілому ОСОБА_9 , протиправними діями ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, синця повік правого ока з переходом на спинку носа справа, та відповідно до п.п.2.3.3. і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після скоєння розбійного нападу ОСОБА_8 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та пояснив, що дійсно він 03.02.2019 року при обставинах викладених в обвинувальному акті, вчинив напад на свого знайомого, щоб заволодіти мобільним телефоном, в ході якого наніс останньому декілька ударів кулаками та ногами в область обличчя та спини. Потім потерпілий впав на землю, він взяв з кармана куртки мобільний телефон та зник з місяця вчинення злочину. У скоєному щиро кається, просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_10 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_10 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відсутність у потерпілого вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_11 ..
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, відсутністю у потерпілого вимог матеріального характеру до обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст. 187 КК України, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Також суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховує наявність гарантійного листа директора ПП «Лінар Плюс» про готовність укласти трудовий договір з громадянином республіки Молдови ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти на роботу на посаду демонстратора - консультанта.
Крім того, призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 187 КК України з застосуванням вимог ст. 69 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374, 392, 393, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з часу фактичного затримання з 03.05.2019 року.

Засуджений ОСОБА_12 підлягає звільненню з під варти, після закінчення фактичного відбуття призначеного покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін в межах призначенного покарання.

Речовий доказ - мобільний телефон марки HUAWEI Y5, вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1