справа №619/3139/20
провадження №1-кп/619/296/20
УХВАЛА

20 серпня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суду Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000573 від 04.05.2020 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Усол`є Сибірське Іркутської області Росії, українець, громадянин України, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

06 березня 2020 року Дергачівським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 186 КК України, -

встановив:
25 червня 2020 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 186 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000573 від 04.05.2020.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, зазначивши, що воно є безпідставним та необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону. Просили змінити запобіжний захід змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов наступного висновку.

Як передбачено ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01 липня 2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 по 01 вересня 2020 року та судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 06.03.2020 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинено 24.04.2020, тобто у період іспитового строку. Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із видом та розміром можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам, тим більше, що сторона захисту не надала судові копії матеріалів, якими обґрунтовує доводи клопотання неможливості його перебування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового розгляду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд -

постановив:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» по 20 жовтня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1