Справа № 162/7/20
Провадження № 1-кп/162/3/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальні провадження № 0000280 та № 0000129, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України (далі по тексту КК),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з загальною середньою освітою, непрацюючого, 21 лютого 2020 року засудженого Любешівським районним судом Волинської області за частиною першою статті 185 КК до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин, з яких відбув дев`ять годин,

встановив:

ОСОБА_5 приблизно о 20 годині 30 хвилин 28 листопада 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке часткового огороджене дерев`яним парканом, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом відкриття дверей проник всередину господарської будівлі, звідки таємно викрав належний ОСОБА_4 велосипед зеленого кольору, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , 21 лютого 2020 року будучи засудженим Любешівським районним судом Волинської області за частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України до громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, без поважних причин ухилявся від відбуття цього покарання: достовірно знаючи, що повинен дотримуватись встановленого законодавством порядку відбування покарання, діючи умисно, не з`явився для відпрацювання громадських робіт до Любешівської селищної ради 29 та 30 квітня 2020 року, 04 та 05 травня 2020 року, 19 та 20 травня 2020 року, з 22 по 26 травня 2020 року. Станом на 27 травня 2020 року невідбута частина громадських робіт становить 111 (сто одинадцять) годин.

Оцінюючи показання, інші досліджені в ході судового розгляду докази з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов таких висновків.

По епізоду крадіжки.
ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, у скоєному розкаявся, показав, що за викладених в обвинувальному акті обставин щодо часу та місця, він проник у сарай домоволодіння ОСОБА_4 , звідки таємно викрав велосипед «Мінськ», який в цей же день намагався продати і залишив в ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що належний йому велосипед стояв у прибудові до сараю. Пропажу він виявив 29 листопада 2019 року. Про крадіжку повідомив сільського голову. Велосипед він забрав через день на вулиці поблизу подвір`я ОСОБА_7 . Заяву у поліцію написав через кілька днів як забрав велосипед. Потерпілий просить суворо не карати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що у кінці листопада 2019 року, точної дати він не пам`ятає, до нього додому прийшов ОСОБА_5 , який був напідпитку, та запропонував купити велосипед, він відмовився. На наступний день він побачив велосипед, яким приїжджав ОСОБА_5 , біля сусідського подвір`я. Свідок два дні ставив велосипед на дорозі для того, щоб його забрав господар. Велосипед згодом забрав ОСОБА_4 .

Дослідженням письмових доказів встановлено наступне.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_4 повідомив поліцію про викрадення у нього велосипеда 02 грудня 2019 року.
Під час огляду місця події 02 грудня 2019 року потерпілий вказав на господарське приміщення його домогосподарства, де зберігався велосипед.
ОСОБА_5 під час слідчого експерименту показав на місце та спосіб викрадення велосипеда з подвір`я ОСОБА_4 . У приміщення він проник, відкривши металеву защіпку із стержнем.
Згідно з висновком експерта № 747 від 16 грудня 2019 року вартість належного ОСОБА_4 велосипеда зеленого кольору, що був у вжитку, становить 500 гривень.

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року у справі № 162/956/19 ОСОБА_5 засуджено за частиною першою статті 185 КК до 120 годин громадських робіт із затвердженням угоди про примирення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 у цій частині підлягають кваліфікації за частиною третьою статті 185 КК як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

По епізоду ухилення від відбування громадських робіт.
ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що йому було роз`яснено порядок відбуття покарання у виді громадських робіт. У вказані в обвинувальному акті дні невиходу для відпрацювання громадських робіт він заготовляв дрова, допомагав по господарству рідним, траплялося, що вживав спиртне з друзями тощо. Свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що виконував обов`язки старости села Деревок об`єднаної територіальної громади Любешівської селищної ради. У кінці квітня 2020 року ОСОБА_5 було направлено до нього для відбуття кримінального покарання у виді громадських робіт. Обвинуваченому було роз`яснено порядок відбуття покарання, проведено інструктаж з техніки безпеки. Контроль над виконанням громадських робіт ОСОБА_8 здійснював особисто. У зв`язку з тим, що минув тривалий проміжок часу, свідок не пам`ятає дат неявки ОСОБА_5 на громадські роботи, вказані дані точно відображені у табелях виходу на роботу, однак проблеми з відбуттям покарання обвинуваченим розпочались одразу. Траплялись випадки, коли ОСОБА_5 з`являвся на 09 годину ранку, однак згодом самовільно залишав місце виконання громадських робіт. У такому разі облік кількості відпрацьованих годин проводився в залежності від об`єму виконаних робіт. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_5 від відбування кримінального покарання, він двічі у травні 2020 року повідомляв про це Любешівський районний сектор з питань пробації.

Свідок ОСОБА_9 , діловод Любешівської селищної ради, у суді показала, що у квітні-травні 2020 року ОСОБА_5 мав відробляти громадські роботи на території Деревківського старостинського округу Любешівської селищної ради. Контроль над виконанням покарання здійснював староста ОСОБА_8 . Свідок не пригадує точних дат, але часто траплялись випадки коли обвинувачений не з`являвся для відпрацювання громадських робіт, самовільно залишав місце роботи тощо.

Свідок ОСОБА_10 , начальник Любешівського районного сектору філії державної установи «Ценр пробації» у Волинській області, у суді показав, що ОСОБА_5 у зв`язку з виконанням вироку від 21 лютого 2020 року був поставлений на облік 06 квітня 2020 року. Обвинуваченого було викликано у відділ пробації, де роз`яснено порядок відпрацювання громадських робіт, наслідки ухилення від покарання. ОСОБА_5 з перших днів почав ухилятися від відбуття громадських робіт. На виклики інспектора служби пробації обвинувачений не з`являвся. У зв`язку з наведеним, на підставі інформації Деревківського старостинського округу він повідомив поліцію про ухилення ОСОБА_5 від відбуття покарання. Після пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення за частиною другою статті 389 КК обвинувачений і надалі не з`являвся для відпрацювання громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 27 квітня 2020 року у Любешівському районному секторі філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області склав підписку про те, що йому роз`яснено порядок відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за частиною другою статті 389 КК за ухилення від цього покарання.

Відповідно до розпорядження Любешівської селищної ради № 42 від 28 квітня 2020 року вирок Любешівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року у справі № 162/956/19 у частині відбування засудженим ОСОБА_5 громадських робіт направлено на виконання в.о. старости Деревківського старостинського округу ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 встановлено графік відпрацювання громадських робіт та визначено об`єкти роботи.

Згідно з табелями виходу на роботу засудженого ОСОБА_5 не виходив для відпрацювання громадських робіт, зокрема 29 та 30 квітня 2020 року, 04 та 05 травня 2020 року, 19 та 20 травня 2020 року, з 22 по 26 травня 2020 року.

У письмових поясненнях провідному спеціалісту Любешівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 вказав, що не хотів виходити для відпрацювання громадських робіт 29, 30 квітня, 04, 05, 06, 08, 12 та 14 травня 2020 року, був вдома і в лікувальні заклади не звертався.

Відповідно до довідки Любешівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» станом на 15 січня 2021 року ОСОБА_5 відпрацював лише дев`ять годин громадських робіт.

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи від 27 липня 2020 року ОСОБА_5 у період скоєння інкримінованих йому дій, пов`язаних з ухиленням від громадських робіт, виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю, за своїм психічним станом повною мірою не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок цього ОСОБА_5 може бути визнаний судом обмежено осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до частини третьої статті 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт. Дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 389 КК. Такий висновок суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 20 березня 2019 року у справі № 638/15818/14-к.

Мотиви суду при призначенні покарання обвинуваченому.
Відповідно до частини другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частинами першою, другою статті 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкостівчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшуютьта обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що скоєна ОСОБА_5 крадіжка є тяжким злочином, а ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт з 01 липня 2020 року віднесено до кримінальних проступків.

Судом також враховано незначну вартість викраденого та молодий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить сприяння розкриттю кримінального правопорушення по епізоду крадіжки, каяття, яке полягає у негативному ставленні до скоєного.

Між тим, по епізоду ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт суд не вбачає з боку ОСОБА_5 активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, адже кримінальний проступок фактично було викрито виконувачем обов`язків старости Деревківського старостинського округу ОСОБА_8 та посадовими особами Любешівського районного сектору філії державної установи «Ценр пробації».

Згідно з характеристикою по місцю проживання ОСОБА_5 схильний до чужого впливу, зловживання алкоголем та крадіжок, ніде не працює.

Відповідно до довідки про склад сім`ї обвинувачений проживає з бабою та батьком.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, що дає підстави для визнання його обмежено осудним.

У рамках окремого судового розгляду кримінальних проваджень № 0000280 та № 0000129 складено дві досудові доповіді щодо обвинуваченого. При призначенні покарання суд враховує досудову доповідь, яка складена пізніше у кримінальному провадженні про ухилення від відбування громадських робіт. З`ясовано, що ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями, алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на його життя, у нього немає готовності до зміни способу поведінки тощо. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства середній.

Враховуючи наведене у сукупності, суд не вбачає достатніх підстав для призначення обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування із застосуванням статей 75, 76 КК.

Отже, для досягнення передбачених статтею 50, частиною другою статті 65 КК цілей у цьому випадку необхідним і достатнім буде призначення покарання в межах санкцій статей Особливої частини КК, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого, на визначений законом мінімальний строк: за частиною третьою статті 185 КК три роки позбавлення волі, за частиною другою статті 389 КК один місяць арешту. На підставі статті 70 КК за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим необхідно визначити ОСОБА_5 три роки позбавлення волі.

Відповідно до інформації Любешівського районного сектору з питань пробації станом на 15 січня 2021 року із 120 годин громадських робіт, які призначені вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року у справі № 162/956/19, ОСОБА_5 відпрацював дев`ять.

Таким чином, на підставі статті 71 КК до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати не відбуті обвинуваченим 111 годин громадських робіт за вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року з врахуванням положень частини першої статті 72 КК.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу немає.

Процесуальні витрати за залучення експерта-товарознавця необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді арешту строком один місяць.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі частини першої статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком три роки та 111 (ста одинадцяти) годин невідбутої частини покарання за вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року у справі № 162/956/19, з врахуванням положень частини першої статті 72 Кримінального кодексу України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком три роки десять днів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання: з часу взяття ОСОБА_5 під варту.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь держави 1099 (одну тисячу дев`яносто дев`ять) гривень 07 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ: велосипед зеленого кольору залишити у повному розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя ОСОБА_1