Справа № 991/5677/20
Провадження1-кс/991/5842/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26.06.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.07.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , подана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.07.2020 для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою від 10.07.2020 скаргу призначено до розгляду.
1. Заявлені сторонами вимоги та їх обґрунтування
Заявник зазначає, що 26.06.2020 детектив Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із оголошенням ОСОБА_5 у розшук.
Цю постанову заявник вважає такою, що винесена з порушенням вимог ст. ст. 110, 280 КПК України, є незаконною і підлягає скасуванню.
У своїй скарзі адвокат вказує, що детектив, який виносив оскаржувану постанову, не мав передбачених законом підстав та умов для її винесення з огляду на порушення порядку повідомлення ОСОБА_5 про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри, унаслідок чого вона не набула статусу підозрюваної, а також на відсутність підстав для оголошення ОСОБА_5 у розшук.
В обґрунтування вказаної позиції адвокат ОСОБА_3 посилається на такі обставини:
- у жодному із повідомлень про підозру та/або про зміну раніше повідомленої підозри не була зазначена належна адреса місця проживання ОСОБА_5 , у зв`язку із чим стороною обвинувачення не встановлено анкетні дані особи, щодо якої складено вказані процесуальні документи, що дало би змогу її ідентифікувати;
- письмові повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри стосовно ОСОБА_5 не відповідають вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України та не обґрунтовані, оскільки в них відсутній виклад обставин, що підлягають доказуванню відносно ОСОБА_5 , вказані повідомлення викладені формально, без конкретизації того, які саме дії/бездіяльність ОСОБА_5 мають ознаки кримінального правопорушення, та якими доказами це підтверджується, у них не зазначено про час та місце вчинення злочину та інші суттєві обставини, а також в них невірно обраховано суму завданої майнової шкоди.
- письмове повідомлення про підозру від 29.05.2017 року не було вручено у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, оскільки: 1) його відправка була здійснена детективом за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ., до яких ОСОБА_5 не мала жодного відношення, 2) зі змісту наданих детективом копій накладних кур`єрської служби «Global Post», датованих 29.05.2017 неможливо встановити, які саме документи було передано вказаній кур`єрській службі, 3) вручення слідчим залученому безоплатному адвокату ОСОБА_6 пам`ятки про процесуальні права підозрюваного, не може розцінюватися як належне здійснення повідомлення про підозру в порядку, визначеному ст. 278 КПК України;
- письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 та письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.05.2018 так само не були вручені у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, оскільки їх відправка була здійснена детективом за неналежними адресами та/або не в день їх складання, що суперечить вимогам ст. 278 КПК України;
- висновок слідчого про переховування ОСОБА_5 та відсутність даних про її місцезнаходження є передчасним, а постанова про розшук безпідставною, оскільки повістки про її виклик органом досудового розслідування направлялись за неналежними адресами та не у передбачений законом строк;

До початку судового засідання в доповнення до вказаної скарги від адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він вказував, що ОСОБА_5 станом на 29.05.2017 статусу підозрюваного не набула, оскільки не була повідомлена про підозру жодним з передбачених законодавством способів. Адвокат звертає увагу на те, що повістки про її виклик здійснювались на неналежні адреси, не в передбачений законом строк, і не містили вказівки на її процесуальний статус, в якому вона викликається до органу досудового розслідування.
На думку адвоката, не встановивши належним чином факту відсутності ОСОБА_5 за місцем її проживання, слідчий не мав правових підстав вживати заходи для вручення письмового повідомлення її про підозру іншим способом, окрім особистого вручення (тобто способом, передбаченим КПК України для вручення повідомлень). Крім того, адвокат вказує на те, що і подальше направлення письмових повідомлень про підозру ОСОБА_5 здійснювалось за неналежними адресами, а вручення такого повідомлення залученому адвокату БППД ОСОБА_6 не свідчить про належне повідомлення особи про підозру, оскільки такий спосіб чинним законодавством не передбачений.
Що стосується письмового повідомлення про підозру від 06.03.2018 - єдиного, яке було направлено за належною адресою, то воно також не створює підстав для набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, оскільки направленню повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку має передувати вжиття стороною обвинувачення заходів щодо встановлення місцезнаходження особи для особистого їй вручення, однак стороною обвинувачення таких заходів не вживалось.
Також, на думку адвоката ОСОБА_7 , розписка голови правління ОСББ «Озерне-31» про отримання для передачі ОСОБА_5 письмових повідомлень про підозру не є підтвердженням належного вжиття заходів для повідомлення особи про підозру, оскільки вказане ОСББ не є житлово-експлуатаційною організацією за місцем проживання ОСОБА_5 , адже знаходиться за адресою, до якої остання не має жодного відношення.
Усе вищевикладене, на думку адвоката, свідчить про відсутність підстав для надання ОСОБА_5 статусу підозрюваної.
З цих же підстав адвокат ОСОБА_7 вважає неправомірним і оголошення ОСОБА_5 у розшук, додатково вказуючи, що сторона обвинувачення безпідставно зробила висновок про відсутність відомостей про місцезнаходження ОСОБА_5 , оскільки навіть не намагалась його належним чином встановити
У зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 .

Також до початку судового засідання від детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 надійшли письмові заперечення на скаргу адвоката ОСОБА_3 , в яких він просив відмовити останньому у її задоволенні.
В обґрунтування своїх вимог детектив вказує, що органом досудового розслідування цілком правомірно та обгрунтовано було винесено постанову про зупинення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час всі підозрювані по даному кримінальному провадженню перебувають у розшуку, їх фактичне місцезнаходження невідоме, а співробітниками Національної поліції України провадяться заходи спрямовані на встановлення їх місцезнаходження.
Саму ж постанову детектив вважає такою, що цілком та повністю відповідає правовим вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України в частині відображення у її мотивувальній частині змісту обставин, які стали підставою для її винесення, мотивів прийняття постанови, її обґрунтування та посилання на відповідні вимоги КПК України, а тому підстави для її скасування відсутні.
Також детектив зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушень та про дотримання передбаченого законодавством порядку повідомлення її про таку підозру.
Так детектив вказує, що у зв`язку із неможливістю особистого вручення ОСОБА_5 відповідного письмового повідомлення про підозру у день його складення (29.05.2017), відсутністю відомостей про місце її перебування, фактичною відмовою ОСОБА_5 від його отримання, а також переховуванням останньої від органів досудового розслідування та суду за кордоном, стороною обвинувачення було вжито додаткових заходів спрямованих на вручення повідомлення про підозру іншим чином.
З цією метою, за місцем проживання ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку слідчими надсилались повістки про її виклик до органу досудового розслідування для вручення їй письмового повідомлення про підозру на 29.05.2017, а також і саме письмове повідомлення про підозру, з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Водночас, вказані повістки та повідомлення ані ОСОБА_5 , ані членам її родини вручено не було, про що на конвертах, в яких вони направлялись, було проставлено відмітки про закінчення терміну зберігання поштових відправлень у відділеннях ПАТ «Укрпошта». Аналогічні обставини склались і з повідомленнями про зміну раніше повідомленої підозри, які надсилались ОСОБА_5 та членам її родини. Останнє також вручалось і представнику житлово-експлуатаційної організації за місце проживання ОСОБА_5 для подальшої передачі їй. Вказане, на думку детектива, свідчить про вжиття органом досудового розслідування всіх можливих та необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру в порядку передбаченому КПК України, а тому ОСОБА_5 набула статусу підозрюваного.
Крім того, детектив вказує, що органом досудового розслідування, з метою забезпечення дотримання прав підозрюваної ОСОБА_5 встановлених п. 1 та п. 2 ч. З ст. 42 КПК України, повторно 08.05.2020 засобами національного оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» за усіма відомими органу досудового розслідування місцями проживання підозрюваної ОСОБА_5 було надіслано: 1) повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.05.2017, 2) повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 06.03.2018, 3) повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 30.05.2018, 4) повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України на 14.05.2020 для нарочного вручення повідомлень про підозру і проведення інших процесуальних дій за участі підозрюваного; 5) повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України на 20.05.2020 для нарочного вручення повідомлень про підозру і проведення інших процесуальних дій за участі підозрюваного. Додатково, вищевказані повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України на 14.05.2020 та 20.05.2020 були опубліковані детективами Національного антикорупційного бюро України на офіційному веб-порталі Національного антикорупційного бюро України.
За таких підстав, детектив вважає, що ОСОБА_5 набула процесуального статусу підозрюваного в порядку передбаченому КПК України, і факт набуття нею процесуального статусу підозрюваного жодним чином не спростовується.
Усе викладене на думку детектива свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 .

2. Позиції сторін у судовому засіданні
В судовому засіданні, призначеному на 17.07.2020 адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_8 скаргу з урахуванням доповнень до неї підтримали та просили її задовольнити. Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги, підтримавши свої доводи викладені у вказаних вище запереченнях.
У судове засідання, призначене на 24.07.2020 сторони не з`явились, подавши заяви про подальший розгляд скарги без їх участі.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов таких висновків.

3. Обставини встановлені слідчим суддею
На підставі документів, наявних у матеріалах скарги слідчий суддя встановив, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018 (виділене з кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016) відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
29.05.2017 у межах кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016 слідчим Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Вказане письмове повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 не вручалось, натомість 29.05.2017 воно було надіслано на її ім`я засобами кур`єрської служби «Global Post» за такими адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

29.05.2017 слідчим Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що фактичне її місцезнаходження було невідоме.

06.03.2018 у межах кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016 слідчим Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5
22.03.2018 матеріали досудового розслідування з кримінального провадження №0003536 від 18.11.2016 (зокрема і відносно ОСОБА_5 ) було виділено в окреме провадження, якому присвоєно № 0000675.
30.05.2018 у межах виділеного кримінального провадження № 0000675 від 22.03.2018 слідчим Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5
26.06.2020 детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування № 0000675 від 22.03.2018 у зв`язку із оголошенням розшуку, у тому числі ОСОБА_5 .

4. Оцінка та висновки слідчого судді
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.
Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування передбачені Главою 23 КПК України.
Приписами ст. 280 та ст. 281 КПК України встановлено перелік умов, за яких можливе зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного в розшук, серед яких, зокрема, умова наявності у особи, яку оголошують в розшук, процесуального статусу підозрюваного.

З огляду на це, слідчий суддя, оцінюючи правомірність рішення про зупинення досудового розслідування за вказаною підставою, має встановити, зокрема, що особа на момент оголошення її в розшук набула процесуального статусу підозрюваного відповідно до встановленої законом процедури.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України особа набуває статусу підозрюваного, за наявності однієї з таких умов:

1) особі у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру;

2) особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення;

3) щодо особи складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 та ч. 2 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З наведеного вбачається, що за змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 135 КПК у їх взаємозв`язку загальний порядок вручення повідомлень в кримінальному провадженні передбачає їх надсилання особі поштою за адресою її місця проживання, яким згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, вважається зареєстроване місце проживання, за адресою якого з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. І лише у випадку виявлення тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому, відповідно до ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29 травня 2017 року особисто не вручалось, однак було направлено засобами кур`єрської служби «Global Post» за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Водночас, як було з`ясовано в ході розгляду цієї скарги, ОСОБА_5 за вказаними адресами не проживає.

Так, згідно з копією листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-2193 (И-2020) від 20.02.2020, об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності був зареєстрований за ОСОБА_5 лише до 07.12.2000. Будь-яких відомостей щодо наявності в неї будь-яких прав на це майно або ж реєстрації її місця проживання в ньому, чи користування ним після зазначеної дати слідчому судді надано не було і в судовому засіданні не встановлено.

Що ж стосується надіслання письмового повідомлення про підозру за адресою АДРЕСА_2 , то за вказаною адресою ОСОБА_5 зареєстрована не була і будь-яких прав на нерухоме майно, яке там знаходиться, не мала. При цьому, сторона обвинувачення так само не довела будь-якими належними доказами факту її проживання у вказаному місці.

Натомість, згідно з копією паспорту громадянина України ОСОБА_5 (серія НОМЕР_1 ), останнім місцем її реєстрації починаючи з 06.11.2014 вказано АДРЕСА_3 , однак станом на 29.05.2017 за вказаною адресою письмове повідомлення про підозру стороною обвинувачення не надсилалось.

З вищенаведеного слідує, що станом на момент оголошення ОСОБА_5 у розшук, письмове повідомлення про підозру за адресою її місця проживання не надсилалося, а в матеріалах скарги відсутні будь-які поштові відмітки, які б підтверджували отримання ОСОБА_5 чи дорослими членами її сім`ї поштового відправлення із письмовим повідомленням про підозру станом на 29.05.2017. Також в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані або документи, які б підтверджували, що станом на вказану дату таке письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 стороною обвинувачення було вручене під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає, або житлово-експлуатаційній організації за місцем її проживання, або адміністрації за місцем її роботи, або будь-які інші дані, які підтверджують факт його вручення вказаним особам або ознайомлення з його змістом.

За таких умов слідчий суддя доходить висновку, що орган досудового розслідування не довів належним чином факт набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваної станом на час оголошення її у розшук відповідно до постанови від 29.05.2017. Відсутність вказаного статусу станом на 29.05.2017 унеможливлює зупинення кримінального провадження у зв`язку з оголошенням особи у розшук, оскільки це суперечить вимогам ч. 1 ст. 280 КПК України.
При цьому, усі дії вчинені органом досудового розслідування після вказаної дати, спрямовані на повідомлення особи про підозру, а також на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, не мають значення для вирішення питання про наявність в ОСОБА_5 статусу підозрюваної на момент оголошення її в розшук, а тому слідчий суддя оцінку цим доводами не надає.
З огляду на встановлену неправомірність оголошення особи у розшук 29.05.2017, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення кримінального провадження, а тому скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про зупинення досудового розслідування належить задовольнити.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати постанову детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу Головного підрозділу Детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26.06.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1