ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Нова Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.03.2020 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 17.04.2020
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
09.05.2020 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_4 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де, у шкатулці в кімнаті виявила золоті каблучку та обручку, після чого у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з вказаної шкатулки, здійснила крадіжку золотої каблучки 585 проби, вагою 6,42 г вартістю 9630 грн. та золотої обручки 583 проби, вагою 2 г вартістю 2970 грн., які належать ОСОБА_4 .
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, згідно з якою ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Сторонами у справі узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, пославшись на відповідність даної вимогам кримінального процесуального Закону.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити укладену між нею та підозрюваною угоду про примирення та пояснила, що претензій до ОСОБА_5 , яка є її донькою, вона не має.
Суд, заслухавши пояснення обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора, проаналізувавши наявні матеріли, прийшов до наступних висновків.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що вказане кримінальне правопорушення вчинила так та при тих обставинах, як це зазначено в обвинувальному акті.
Як вбачається з наявних матеріалів та пояснень обвинуваченої в судовому засіданні, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона умисно таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Згідно з ч.3, ч.5 ст. 469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
За нормами ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відноситься до проступків.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на затвердження угоди, посилаючись на її добровільність, та на призначення узгодженого покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченої не має та прохала затвердити укладену угоду про примирення.
Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов до обвинуваченої пред`явлено не було.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 липня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1