Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/338/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.189 КК УкраїниДоповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця
м. Бобринець Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, директор фірми «Радик БГ», що розташована в Болгарії, голова Бобринецької районної громадської організації «Народна сила», одружений, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимого:
- 11.12.1997 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч. 2, 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з призначенням на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) іспитового строку терміном 2 рік;
- 21.11.2003 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік;
- 18.12.2009 року вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання умовно достроково 25.02.2011 року на підставі постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2011 року;
продовжено строк тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000547,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК Українистроком на 38 днів, тобто до 19 год. 30 хв. 19.09.2020 року, без визначення розміру застави,
В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в рамках означеного кримінального провадження спливає строк дії раніше застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, однак закінчити розслідування до вказаного часу не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.
При цьому необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не відпали.
Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року задоволено вищезазначене клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 38 днів, тобто до 19 год. 30 хв. 19.09.2020 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.189 КК України, що підтверджується наданими матеріалами клопотання.
Матеріали клопотання свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України.
Крім того, під час розгляду, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного на підставі ч.2 ст. 194 КПК України, звільнивши його підзахисного з-під варти в залі суду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що приматеріалах клопотання про продовження строку триманні під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , наявна, на переконання захисту, незаконна постанова керівника місцевої прокуратури ОСОБА_10 , від 11.08.2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 18.12.2018 року до трьох місяців, тобто до 19.09.2020 року.

Вказана маніпуляція з процесуальними строками на переконання сторони захисту, є спробою сторони обвинувачення незаконно утримувати підозрюваного ОСОБА_8 під вартою поза строками досудового розслідування до моменту звернення до Генеральної прокуратури для погодження відповідного клопотання про продовження строків досудового розслідування до дванадцяти місяців.

Слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не зважив на твердження сторони захисту, та обмежився формальним посиланням на ч.3 ст. 219 КПК України, при цьому спотворивши її зміст, та зазначив що згідно вказаної норми строк досудового розслідування у кримінальному провадженні обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру та повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня такого повідомлення.

Разом з цим, формулювання «строк досудового розслідування» у ч.3 ст. 219 КПК України відсутнє взагалі, натомість зазначено, що з дня оголошення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Натомість у ч. 1 ст. 219 КПК України зазначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, що в свою чергу узгоджується з положеннями ч.7 ст. 217 КПК України та свідчить про правильність тверджень сторони захисту, щодо протиправності постанови прокурора від 11.08.2020 року та, як наслідок, оскаржуваної ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно підзахисного.

Вважає, що судом не дотримано вимог Глави 18 КПК України, ухвалено рішення всупереч об`єктивно з`ясованих обставин.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника
ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як дораніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За умовами п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з постанови керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку досудового розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 зупинялось з 18.12.2018 до 05.06.2018, з 05.06.2020 до 16.12.2019, з 16.12.2019 до 12.06.2020, з 15.06.2020 до 08.08.2020 року.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК Україниобрахований відповідно до частини четвертої цієї статті загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні визначається прокурором, зазначеним у частині четвертій статті 295 цього Кодексу, про що ним виноситься відповідна постанова. У разі необхідності одночасно з обрахуванням загального строку в об`єднаному кримінальному провадженні може бути вирішено питання його продовження.

Враховуючи наведене, а також те, що постановою керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 11.08.2020 року, продовжено строк досудового розслідування до 19.09.2020 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими - доводи захисника стосовно обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування.

Більш того, зазначена постанова не була оскаржена захисником до процесуального прокурора або прокурора вищестоящого рівня.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, що в свою чергу свідчить про не бажання стати на шлях виправлення, офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.
Крім того ОСОБА_8 раніше по вказаному кримінальному провадженню переховувався від органів досудового розслідування, перебував у розшуку, втік з місця затримання.
Отже, доводи захисту про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , зміні запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки він переховувався від органів досудового розслідування, перебував у розшуку, втік з місця затримання, у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, та через брак коштів наявний високий ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час закінчити розслідування не можливо, у зв`язку з необхідністю проведення ряду процесуальних дій .

На думку колегії суддів - необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжному заході тримання під вартою не відпала.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно
ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, у ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , продовжено строк тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000547,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК Українистроком на 38 днів, тобто до 19 год. 30 хв. 19.09.2020 року, без визначення розміру застави, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4