Провадження №1-кп/522/539/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001049 від 05.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Будячки Роздільняньського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.09.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; вироком Роздільнянського районного суду м.Одеси від 14.12.2017 року за ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисник - ОСОБА_6
обвинувачений- ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий злочин за наступних обставин.

26.11.2015 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 , а також неповнолітні троє та двоє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебували у сквері ім. А.С. Пушкіна в м. Одесі, який розташований напроти центрального входу до приміщення залізничного вокзалу ''Одеса Головна", розташованого за адресою: м. Одеса, Привокзальна, площа, 2.

Помітивши на лавці біля фонтану у вказаному сквері ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вживали спиртні напої і перебували у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , неповнолітні троє та двоє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яке знаходилось при них, а саме: грошові кошти, мобільний телефон та інші цінні речі.

Розуміючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 старші за віком та більш фізично розвинуті, а тому зможуть ефективно протистояти нападу, ОСОБА_3 , неповнолітні троє та двоє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вирішили між собою, що для безпечного для них заволодінням майном вказаних осіб необхідно раптово напасти на потерпілих та використовуючи чисельну перевагу та раптовість нападу, нанести їм сильні удари руками та ногами по голові з метою, щоб потерпілі втратили свідомість, що дасть їм можливість безпечно та безперешкодно обшукати одяг потерпілих з метою пошуку цінного майна, яким можливо заволодіти.

Таким чином, вказані особи попередньо дійшли згоди між собою щодо реалізації їх злочинного наміру на заволодіння майном потерпілих та необхідності застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, дві неповнолітні особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і під надуманим приводом попросили сигарети, хоча не потребували у цьому. Використовуючи їх відмову в проханні як привід для подальшого розвитку конфлікту з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час виниклого словесного конфлікту з потерпілими, дві неповнолітні особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження із невстановленою слідством особою, з метою розпочати напад з метою заволодіння чужим майном раптово напали на потерпілих, і одночасно стали наносити удари ногами і руками по тілу потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаного нападу і застосування насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впали на землю.

У цей час ОСОБА_3 , неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи протиправний характер дій своїх співучасників, з метою заволодіння чужим майном, підбігли до нападників, які продовжували напад, і також почали разом з ними застосовувати до них насилля, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих, наносячи численні удари ногами і руками по тулубу, кінцівкам і голові потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою подолання можливого опору потерпілих, які внаслідок застосованого до насилля втратили свідомість, а тому нападники мали змогу безпечно для себе приступити до обшуку одягу потерпілих на предмет наявності цінних речей.

В результаті спільних дій нападників і застосованого насильства потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи №2967 від 09.12.2015 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, який не був небезпечним для життя, а викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів, і за вказаним критерієм відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також спричинили садна ділянки правої надбровної дуги, волосяної частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Переконавшись, що потерпілі не чинять опору, втративши свідомість внаслідок застосованого до них насилля спільними діями нападників, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, троє неповнолітніх осіб та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, в результаті спільних пошуків одягу потерпілих заволоділи майном останніх, а саме майном ОСОБА_7 : мобільним телефоном «Samsung Galaxy Асе S5830i Onyx Black» вартістю 1700 грн., у якому знаходилась сім-карта «Київстар» вартістю 20 грн. і карта пам`яті 4 GB вартістю 100 грн., жилеткою моделі «N52 Е5» вартістю 350 грн., а також належними ОСОБА_8 майном: мобільним телефоном «Prestigio MultiPhone PAP 5451 DUO» вартістю 1800 грн., грошовими коштами у сумі 3500 грн., срібним браслетом вартістю 400 грн., срібним ланцюжком вартістю 1000 грн., службовим посвідченням співробітника органів МВС України без вартості, жетоном військовослужбовця Збройних Сил України без вартості.

Заволодівши вказаним чужим майном внаслідок розбійного нападу, ОСОБА_3 , троє неповнолітніх осіб та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, завдали майнову шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 2170 грн. та майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 6700 грн., а всього спричинили потерпілим майнову шкоду на загальну суму 8870 грн., розпорядившись вказаним майном на власний розсуд згідно спільних домовленостей, розділивши його між собою.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2. ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин разом із іншими особами приймав участь у нападі з метою заволодіння майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.
При призначені покарання обвинуваченомусуд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_3 громадянин України, не одружений, перебуває у цивільному шдюбі, не працевлаштований, задовільно характеризується за місцем мешкання, у минулому притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Заподіяну злочином майнову шкоду обвинувачений не відшкодовав.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікаря на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, направили до суду письмову заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зазначені пом`якшуючу та обтяжуючу обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання необхідно визначити шляхом поглинання більш суоврим покаранням менш суворого покарання за даним вироком та вироком Роздільнянського районного суду м.Одеси від 14.12.2017 року.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази відповідно до вимог ст.100 КПК України суд вирішить у виділеному кримінальному провадженні відносно співучасників злочину.

Підстав для обрання чи зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-379 КПК України, ст.ст.1-90 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією усього наявного на праві приватної власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання більш суворим менш суворого покарання за вироком Роздільнянського районного суду м.Одеси від 14.12.2017 року, призначивши ОСОБА_3 остаточно до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім ) років із конфіскацією усього наявного на праві приватної власності майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі у період із 22.06.2016 року по 08.07.2016 року, у період із 13.03.2017 року по 27.08.2018 року, у період із 09.10.2019 року по день набрання вироком законної сили.

У період часу із 28.08.2018 року по 08.10.2019 року зарахувати в строк відбування покарання термін відбування покарання в установі виконання покарань із розрахунку: один день ув`язнення в установі відбування покарання дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09.10.2019 року.

До вступу вироку в законну силу, утримувати ОСОБА_3 в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

06.11.2020