Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8773/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 липня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити ОСОБА_7 з під варти. Апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вважає, що в ухвалі Богунського районного суду міста Житомира про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка чи іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Однак, твердження слідчого судді спростовуються наданими суду документами та доводами, а саме копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, тобто надані суду документи свідчать про те, що ОСОБА_7 має сім`ю, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий та стосовно нього не має інших кримінальних правопорушень.

При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з тим, що проживає разом зі своєю сім`єю і не має наміру покидати їх, він народився та все життя проживає в селі Левків, Житомирського району. Не має змоги перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, оскільки всі слідчі дії з останнім були проведені. ОСОБА_7 був неодноразово допитаний та дав всі необхідні покази слідчому, приймав участь в проведенні слідчого експерименту. Він не має паспорту для виїзду за кордон та ніколи його не отримував. Підозрюваний сам заінтересований в об`єктивному та повному розслідуванні кримінального провадження та встановленню усіх обставин кримінального провадження.

Окрім того, в доводах слідчого, прокурора та ухвалі Богунського айонного суду міста Житомира відсутні також і будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Крім того, виходячи з висновку експерта судово-медичної експертизи № 1113/39 та інших матеріалів досудового розслідування в їх сукупності, слідчий прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 не мав на меті умисно позбавити життя потерпілого ОСОБА_9 , а мав умисел на нанесення тілесних ушкоджень. Таким чином, 24.07.2020 року слідчим Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 було оголошено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира від 24 липня 2020 року клопотання задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до закінчення строку досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000382 зареєстрованого 01.06.2020 року, тобто до 30.08.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв?язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Згідно клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у провадженні СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000382 від 01.06.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
01.06.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 02.06.2020 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 липня 2020 року.

Подане клопотання обґрунтовувалось тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 31.07.2020, при цьому завершити досудове слідство до вказаного строку не представляється за можливе, так як на даний час необхідно вирішити питання про заміну раніше повідомленої підозри, за необхідності допитати судового експерта, відкрити матеріали досудового розслідування, надати сторонам кримінального провадження доступ до матеріалів кримінального провадження.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою на 60 діб.
Так, прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Взято до уваги й те, що існує наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , належно не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Слідчим суддею, всупереч вимогам ст.177 КПК України у оскаржуваній ухвалі не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді продовження строку тримання під вартою. Зокрема, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя не зробив жодного посилання на конкретний доказ існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування.
Так, в судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона є інвалідом 2-ї групи, потребує постійного стороннього догляду та просила замінити запобіжний захід у вигляді продовження строку тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_7 її сина, оскільки останній допомагає їй по господарству, доглядає її, так як вона не може самостійно пересуватися.

ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду, зазначив, що на початку 2020 року він офіційно працював вантажником та під час виконання трудових обов`язків був травмований, тривалий час лікувався, на даний за станом здоров`я не може займатися важкою фізичною працею. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні з ч.2 ст.121 КК України визнає, щиро кається.

Вказані обставини щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду прокурором не спростовані, та не наведено обставин, які б свідчили про необхідність продовження вказаного запобіжного заходу.
На переконання апеляційного суду достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді продовження строку тримання під вартою відсутні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставин справи та даних про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на утриманні перебуває малолітня дитина, що вказує на стійкість соціальних зв`язків останнього, а також враховуючи той об`єм досудового розслідування, який вже проведено та обсяг тих слідчих дій, які необхідно провести для його завершення, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає особі підозрюваного та є не співмірним з існуючими ризиками і в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що 24.07.2020 року о 17 год. 03 хв. підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо заміни продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на більш м?який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
В зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання захисника та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 липня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_2 , строком до 30 серпня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за наявністю).
Строк дії обов`язків - до 30.08.2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та орган Національної поліції за місцем постійного проживання підозрюваного.
Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :