Справа № 188/1545/19
Провадження № 1-кп/188/32/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000294 від 02.06.2018 стосовно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, пенсіонера - інваліда 3 групи, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 пред`явлене обвинувачення в тому, що він при невстановлених обставинах, у невстановлений слідством час, місці та спосіб, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної ї холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для вистрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, придбав бойові припаси, а саме 6 штук патронів калібру 7,62 мм, 31 штуку патронів калібру 5,45 мм, 328 штук патронів калібру 5,6 мм.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання вказаних бойових припасів, усвідомлюючи, що придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу є незаконним, умисно, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N° 622 від 21.08.1998, у невстановлений слідством час та спосіб поклав незаконно придбані ним бойові припаси до однієї з кімнат будинку, в якому він зареєстрований та проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігатись придбані ним бойові припаси.

02.06.2018 працівниками Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області в домоволодінні, де зареєстрований та проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 6 штук патронів калібру 7,62 мм, 31 штуку патронів калібру 5,45 мм, 328 штук патронів калібру 5,6 мм.

Згідно з висновком експерта № 20/3.1/276 від 11.06.2018 патрони в кількості 6 штук, вилучені 02.06.2018 при проведенні обшуку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є боєприпасами, а саме 7,62 мм цільовими гвинтівочними патронами. Дані патрони виготовлені промисловим способом та призначені до стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї - гвинтівок зразка 1891/30 рр., карабінів зразка 1938 та 1944 рр., ручних кулеметів Дегтярьова, а також конструктивні особливості даних патронів дозволяють використовувати їх до стрільби з мисливських нарізних карабінів «Тигр», «ОП СВТ», «ОП КО-38», «ОП КО-44». Патрони до стрільби придатні.

Патрони в кількості 31 штука, вилучені 02.06.2018 при проведенні обшуку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є боєприпасами. Дані патрони виготовлені промисловим способом та є 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року та призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74-У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій. Патрони до стрільби придатні.

Патрони в кількості 328 штук, вилучені 02.06.2018 при проведенні обшуку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є боєприпасами. Дані патрони виготовлені промисловим способом та є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення. Патрони призначені до стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї: гвинтівок «ТОЗ-8М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ- 12», «Стріла-2», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», пістолетів Марголіна, «МЦУ», «МЦ- 12», «ІЖ-1», та інші. Патрони до стрільби придатні.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року, ухваленим за цим обвинуваченням, ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задоволені частково.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

В ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року зазначені наступні висновки і мотиви, з яких скасований вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається із вироку, суд в обґрунтування своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК, послався на покази свідків, протокол перегляду відеозапису від 02.06.2018р.; копію відеозапису обшуку; 6 штук патронів калібру 7,62 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз); 31 шт. патронів калібру 5,45 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз); 328 шт. патронів калібру 5,6 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз). Отримані дані вважав достатніми стверджувати про те, що останній скоїв даний злочин при обставинах, викладених у обвинувальному акті і вироку.

Між тим, суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 не визнавав своєї вини у скоєнні даного злочину на стадії досудового і судового слідства. Так, у судовому засіданні він повідомив суду, що не придбавав 6 штук патронів калібру 7,62 мм та 31 штуку патронів калібру 5.45 мм, що вони не могли зберігатись в його сейфі, а під час «обшуку» ці набої знайдені особою, яка не вказана в протоколі обшуку, як учасник цієї слідчої дії. На переглянутому судом відео дана особа стоїть спиною до об`єктиву відеокамери та затуляє своїм тулубом відкритий сейф, а потім з-за свого тулуба дістає та демонструє на камеру металеву банку, з якої висипає набої; при цьому понятих в кадрі нема, обвинуваченого в кадрі нема.

Згідно з приписами ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України (ст.86 КПК України), а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Під час дослідження судом доказів, наданих стороною обвинувачення, судом вивчались, в тому числі, протокол обшуку від 02.06.2018р.; протокол перегляду відеозапису від 02.06.2018р.; копія відеозапису обшуку; 6 штук патронів калібру 7,62 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз); 31 шт. патронів калібру 5,45 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз); 328 шт. патронів калібру 5,6 мм (у вигляді і патронів, і відстріляних гільз).

Згідно приписів ч.6 ст.107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

Виконання ухвали слідчого судді про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів - абз.2 ч.1 ст.107 КПК України. Але в матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо (ч.3 ст.107 КПК України).

Суд дослідив лише копії відеозапису, які складаються з декількох окремих файлів, які розрізнені між собою, відсутні відео обшуку в кухні, санвузлі, котельній та інших підсобних приміщеннях будинку.

Відсутність оригіналу відеозапису тягне за собою недійсність (недопустимість) обшуку, як процесуальної дії, та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

Окрім того, в порушення вимог ст.104 КПК України в протоколі обшуку не зазначено час початку та час закінчення процесуальної дії; учасники обшуку, зазначені у протоколі, не попереджені про застосування звуко- та відеозаписувальних технічних засобів; протокол не містить характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні обшуку, умови та порядок їх використання; до матеріалів кримінального провадження не додані оригінальні примірники технічних носіїв інформації, на яких зафіксовано обшук; вступна частина протоколу не містить відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.

Суд же поклав в основу обвинувального вироку протокол обшуку та результати його проведення, не надавши критичної оцінки достовірності доказів.

Сукупність не розв`язаних питань ставить під сумнів об`єктивність судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_3 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК при обставинах, на які послався орган слідства і суд першої інстанції та свідчить про неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам злочину, що відповідно до ст. 409 КПК є безумовною підставою для скасуванню судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З метою усунення неповноти судового розгляду і невідповідності висновків суду фактичним обставинам злочину при новому розгляді суд допитав обвинуваченого і свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідив в якості доказів витяги з кримінального провадження №0000294 (а.д.с. 1, 2, 4), рапорт слідчого від 02.06.2018 (а.д.с. 10), копію протоколу обшуку від 02.06.2018 з фото таблицями (а.д.с. 13-18), копію протоколу перегляду відеозапису від 02.06.2018 (а.д.с. 19-20), висновок експерта №20/3.1/276 від 11.06.2018 (а.д.с. 29-35), довідку про наявність дозволів на зброю від 19.06.2018 (а.д.с.38), рапорт оперуповноваженого СКП Петропавлівського відділення поліції ОСОБА_8 від 29.06.2018 (а.д.с. 66) довідку директора Новоселівської загальноосвітньої школи ОСОБА_9 (а.с.46), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 49).

За клопотанням прокурора суд ухвалою від 02.03.2020 надав йому тимчасовий доступ до оригіналу протоколу обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.06.2018 з усіма додатками, в тому числі до відеозапису слідчої дії, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0000246 у справі 188/948/18, провадження №1-кп/188/116/2018, та зберігається в архіві Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, з можливістю ознайомитися з ними та отримати належним чином завірені копії документів та оригіналу відеозапису.

Судом оглянуто оригінал протоколу обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.06.2018 з усіма додатками, в тому числі відеозапис слідчої дії, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0000246 у справі 188/948/18, провадження №1-кп/188/116/2018, у якому ОСОБА_3 був у процесуальному статусі свідка, однак і у цьому провадженні відсутній оригінал відеозапису обшуку, наявна копія цього відеозапису, аналогічна тій, яка міститься в матеріалах кримінального провадження №0000294, у якому ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Обидві копії відеозапису складаються з декількох окремих файлів, які розрізнені між собою, відсутні відео обшуку в кухні, санвузлі, котельній та інших підсобних приміщеннях будинку. На конвертах з дисками зроблений напис слідчим про їх зміст без зазначення дати, вони не опечатані і без підписів понятих. На самих дисках двосторонній відеозапис без будь-яких написів. Обшук здійснював не тільки слідчий ОСОБА_10 , якому ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду від 18.05.2018 був наданий дозвіл на проведення обшуку, а одночасно в кількох місцях одного приміщення кілька осіб, не зазначених у протоколі обшуку, одночасно слідкувати за якими обвинувачений, поняті та слідчий не могли. Під час обшуку вказані у протоколі обшуку патрони знайдені особою, яка не вказана в протоколі обшуку, як учасник цієї слідчої дії. На переглянутому судом відеозапису ця особа стоїть спиною до об`єктиву відеокамери та затуляє своїм тулубом відкритий сейф, а потім з-за свого тулуба дістає та демонструє на камеру металеву банку, з якої висипає патрони; при цьому ні понятих, ні обвинуваченого в кадрі нема.

Отже, прокурор не надав суду в якості доказу оригінал відеозапису обшуку. Окрім того, в протоколі обшуку не зазначено час закінчення процесуальної дії; учасники обшуку, зазначені у протоколі, не попереджені про застосування звуко- та відеозаписувальних технічних засобів; протокол не містить характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні обшуку, умови та порядок їх використання; до матеріалів кримінального провадження не додані оригінальні примірники технічних носіїв інформації, на яких зафіксовано обшук; вступна частина протоколу не містить відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своє вини у пред`явленому обвинувачені не визнав повністю і пояснив, що він має дозвіл на вогнепальну зброю, який він отримав у 2002 році. На підставі цього дозволу він користувався та зберігав зброю та патрони калібру 7,62 мм до неї в сейфі, як того вимагає Інструкція. Тобто, патрони калібру 7,62 мм підходять для його мисливської нарізної зброї, на яку він має дозвіл. Для використання патронів калібру 5,45 мм та 5,6 мм він зброї не має. Звідки взялися патрони калібру 5,45 мм він не знає, можливо їх підкинули працівники поліції.

Патрони калібру 5,6 мм в кількості 328 штук він отримав у школі с. Українське приблизно у 1988 році з метою проведення стрільби з учасниками секції у вчителя, який викладав військову підготовку, ОСОБА_11 . Про отримання цих патронів він розписався у журналі про їх видачу. Він не пам`ятає, з якої причини не відбулися у секції заплановані стрільби і патрони залишились у нього. Причину неповернення ним невикористаних патронів згадати не може через те, що минуло багато часу. Обвинувачений запевнив суд, що перед початком обшуку, який відбувся у його будинку за адресою: АДРЕСА_1 02.06.2018, він мав реальну можливість сховати патрони, але він не вважав і не вважає, що їх придбання та зберігання було незаконне, а через значний час їх придбання він просто не пам`ятав, що вони знаходяться у коробці біля сейфу, де він зберігає зброю. Підтвердив, що обшук у його будинку та господарських спорудах дійсно відбувся зранку 02.06.2018, проводилась відеозйомка, були присутні його адвокат, працівники поліції, прокурор та поняті. Перед початком обшуку він читав ухвалу, але не пам`ятає її змісту, після закінчення обшуку він також на прохання працівників поліції підписував якісь документи. Обвинувачений показав, що приблизно в 1988-1989 роках він був членом секції кульової стрільби середньої школи радгоспу «Дніпропетровський». Під час проведення стрільб воєнрук ОСОБА_11 видав йому під розпис 7 пачок по 50 патронів калібру 5,6 мм з метою подальшого проведення стрільб у смт Петропавлівка, але по невідомій причині вказані стрільби не відбулися. Вказані патрони обвинувачений, який привіз їх напередодні стрільб додому і поклав у кімнаті біля сейфу, не повернув воєнруку назад, і вони лежали там, де він їх поклав і забув про них.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він був присутнім під час проведення обшуку у будинку обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 . Точної дати він не пам`ятає, його вранці, приблизно о шостій годині, по мобільному телефонузапросив працівник Петропавлівського ВП, хто саме не пам`ятає, бути понятим під час проведення обшуку. До нього заїхав працівник поліції і забрав на слідчу дію. Обшукували всі приміщення будинку, включаючи кухню, санвузол, гараж, двір. Перед початком обшуку слідчий оголосив ухвалу суду про проведення обшуку, був присутній адвокат і сам обвинувачений при проведенні обшуку, всі дії знімали на відеокамеру, в яку вставляли флеш-карту пам`яті. Після вилучення патронів та їх розміщення у спеціальний пакет він також ставив свій підпис на пакетах та розписувався у протоколі. На початку обшуку в кімнаті, де розташований металевий сейф, вилучили багато патронів різного калібру. Під час цього вилучення біля сейфу він стояв позаду особи, яка обшукувала сейф, це робив не прокурор і не слідчий, а інший працівник поліції, прізвища він не знає. Ніяких зауважень від учасників слідчої дії під час вилучення не було. В ході подальшого обшуку в будинку, підсобних приміщеннях та на території домоволодіння нічого не вилучалось. Після закінчення обшуку, який був завершений приблизно о 14.30, він та інші учасники обшуку підписали протокол. В той же день у відділенні поліції свідок був присутнім під час складання протоколу перегляду відеозапису, в ході якого слідчим було переглянуто запис фіксації обшуку. Чи було перенесено відеозапис на диски, свідок не пам`тає. Крім нього, також був присутнім ще один понятий, прізвища він не пам`ятає. Його і раніше запрошували працівники поліції бути понятим на слідчій дії у інших справах.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що напередодні обшуку йому зателефонував працівник поліції і запросив був присутнім в якості понятого під час проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення вказаної слідчої дії, яка розпочалась зранку, крім слідчого та прокурора, також був присутній ще один понятий, власник будинку ОСОБА_3 , його дружина, донька, адвокат, працівники поліції. Під час проведення обшуку постійно працівником поліції за допомогою відеокамери проводилась зйомка, в камеру диски не вставлялися. Обшук безпосередньо проводили не тільки слідчий, а й інші працівники поліції, яких свідок не знає. Обшукували всі приміщення будинку, включаючи кухню, санвузол. На початку обшуку в кімнаті будинку, де розташований металевий сейф, вилучили патрони різного калібру. Під час цього вилучення у кімнаті, крім понятих, був присутній і ОСОБА_3 . Вказані патрони за його присутності слідчим були опечатані в спецпакети, на яких поняті також поставили свої підписи. Ніяких зауважень від учасників слідчої дії під час вилучення щодо того, що вказані патрони були підкинуті працівниками поліції, не було. В ході подальшого обшуку в будинку, підсобних приміщеннях та на території домоволодіння нічого не вилучалось. Після закінчення обшуку вони та інші учасники обшуку підписали протокол. Того ж дня у відділенні поліції свідок був присутній на перегляді відеозапису на відеокамері та підписував відповідний протокол. Крім нього, також був присутнім ще один понятий. Свідок раніше був понятим на іншому обшуку. Стосовно його сина ОСОБА_12 на той час розслідувалися кримінальні провадження, у яких процесуальним керівником був прокурор ОСОБА_4 . На час обшуку син свідка перебував під вартою.

В судовому засіданні також була вивчена довідка директора Новоселівської загальноосвітньої школи ОСОБА_9 , надана на запит прокурора, якою директор підтвердив, що у 1988-1989 роках на посаді військового керівника школи працював ОСОБА_11 і він був звільнений з посади 13.03.1998 року. Журнал видачі боєприпасів в архіві школи відсутній, даних про передачу його до інших установ немає (а.с.46). Ці обставини підтверджені рапортом оперуповноваженого СКП Петропавлівського відділення поліції ОСОБА_8 від 29.06.2018, в якому також зазначено, що ОСОБА_11 помер (а.д.с. 66). Дата смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 49).

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд зазначає таке.

Заявлене стороною захисту клопотання про визнання доказів недопустимими суд вважає обґрунтованим та таким, що має бути задоволене судом з таких міркувань.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою є недопустимими доказами.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За положеннями ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Так, зокрема, згідно зі ст.ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У частині 2 статті 6 Конвенції проголошено право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежать принципи, згідно з якими особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення цих принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у своїх рішеннях у справах «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з приписами ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Статтею 104 КПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

3. Протокол складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце, час проведення та назву процесуальної дії;

особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада);

всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання);

інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання;

2) описової частини, яка повинна містити відомості про:

послідовність дій;

отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи;

3) заключної частини, яка повинна містити відомості про:

вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації;

спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу;

зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

На порушення вимог ст.104 КПК України в протоколі обшуку не зазначено час закінчення процесуальної дії; вступна частина протоколу не містить відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії; учасники обшуку, зазначені протоколі, не попереджені про застосування звуко- та відеозаписувальних технічних засобів; протокол не містить характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні обшуку, умови та порядок їх використання; до матеріалів кримінального провадження не додані оригінальні примірники технічних носіїв інформації, на яких зафіксовано обшук.

Згідно з нормами ст.105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.

Додатками до протоколу, зокрема, може бути відеозапис процесуальної дії.

Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Всупереч цій процесуальній нормі додатки до протоколу обшуку у вигляді конвертів з дисками з відеозаписом обшуку не засвідчені підписами прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні таких додатків, зокрема, особи, яка здійснювала відеозапис та понятих.

Статтею 107 КПК України визначено, що виконання ухвали слідчого судді, суду про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів (ч.1).

У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо (ч.3).

Прокурор не надав суду в якості доказу оригінал відеозапису обшуку на картах пам`яті, про які давали покази свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , або на інших носіях, які використовувалися на технічному засобі (відеокамері), яким велася зйомка обшуку у домоволодінні ОСОБА_3 .

Суд вважає, що відсутність оригіналу відеозапису тягне за собою недійсність (недопустимість) обшуку, як процесуальної дії, та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

Отже, протокол обшуку від 02.06.2018 з додатком до нього у вигляді копії відеозапису обшуку, суд визнає недопустимими доказами.

Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» сформульована доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) . Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»).

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи, що суд визнав недопустимим доказом протокол обшуку від 02.06.2018 з додатком до нього у вигляді копії відеозапису обшуку, слід визнати недопустимими доказами і вилучені під час обшуку речові докази, і висновок експерта №20/3.1/276 від 11.06.2018.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони були понятими на слідчих діях неодноразово, мали особливі стосунки з працівниками поліції, яким були відомі їх адреси та номера мобільних телефонів. Крім того, син свідка ОСОБА_7 неповнолітній ОСОБА_13 на той час перебував під вартою, будучи підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, на цей час він засуджений вироком Петропавлівського районного суду від 07 серпня 2020 року за ч. 2 ст.185, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не був доведений факт незаконного придбання ОСОБА_3 328 штук патронів калібру 5,6 мм. Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що патрони калібру 5,6 мм в кількості 328 штук він отримав у школі с. Українське приблизно у 1988 році з метою проведення стрільби з учасниками секції у вчителя, який викладав військову підготовку ОСОБА_11 , не були спростовані належними доказами. Та обставина, що вказані патрони ОСОБА_3 продовжував зберігати в своєму домоволодінні, не свідчить про його умисел на незаконне зберігання цих патронів, оскільки придбав він їх законно і привіз додому для тимчасового зберігання. Із суб`єктивної сторони ці злочини можуть бути вчинені тільки з прямим умислом.

З витягів з кримінального провадження №0000294 вбачається, що воно розпочато за фактом незаконного зберігання бойових припасів. Відомості про кримінальне провадження за фактом незаконного придбання бойових припасів до ЄРДР не вносилися.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 цієї статі).

Отже, докази, які зібрані слідчим на підтвердження незаконного придбання ОСОБА_3 бойових припасів, є недопустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що досліджені судом докази, якщо виключити з них недопустимі докази, є недостатніми для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Такий висновок суду відповідно до ст.94 КПК України є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Отже, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, не доведена і його слід виправдати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи №20/3.1/276 від 11.06.2018 в розмірі 1144 грн суд, врахувавши, що він ухвалює виправдувальний вирок, відносить на рахунок держави.

Речові докази, передані до камери зберігання речових доказів Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області на підставі квитанції № 16 від 13 червня 2018 року у вигляді 308 патронів калібру 5,6 мм, 20 гільз патронів калібру 5,6 мм, 24 патронів калібру 5,45 мм, 7 гільз патронів калібру 5,45 мм, 3 патронів калібру 7,62 мм, 3 гільз патронів 7,62 мм, суд вважає за необхідне знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з тим, що не доведено вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та виправдати.

Судові витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1144 грн віднести на рахунок держави.

Речові докази у вигляді 308 патронів калібру 5,6 мм, 20 гільз патронів калібру 5,6 мм, 24 патронів калібру 5,45 мм, 7 гільз патронів калібру 5,45 мм, 3 патронів калібру 7,62 мм, 3 гільз патронів 7,62 мм, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1