Справа № 135/305/20
Провадження № 1-кп/135/51/20
ВИРОК
іменем України
25.11.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подольськ Московської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 28.08.2019 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- 18.03.2020 цим же судом за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 місяців 10 днів арешту, покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.01.2020, близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_4 , зайшовши до загального туалету, що розташований на четвертому поверсі буд. АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_6 , який в цей час спав на підлозі. Тоді ж, ОСОБА_4 поряд із ОСОБА_6 , на підлозі, помітив мобільний телефон марки «Meizu» моделі «U10», білого кольору, який належить ОСОБА_6 , та яким вирішив заволодіти.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, скориставшись тим, що власник не бачить та відсутністю інших осіб, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, з підлоги загального туалету, що розташований на четвертому поверсі буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 здійснив крадіжку вищевказаного мобільного телефону марки «Meizu» моделі «U10», білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №554/555/20-21 від 30.01.2020 становить 481 грн. 40 коп. із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» вартість якої згідно висновку експерта №554/555/20-21 від 30.01.2020 становить 25 грн..

В подальшому, ОСОБА_4 дістав сім-картку мобільного оператора «Vodafone» та залишив собі, а викраденим мобільним телефоном марки «Meizu» моделі «U10», білого кольору, розпорядився на власний розсуд, продавши його ОСОБА_7 , якому не було відомо, що телефон викрадений.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом встановлено, що 25.11.2020 потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та щиро покаявся.

Потерпілий та обвинувачений передбачили в угоді, що було заподіяно ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 506 грн. 40 коп., ОСОБА_4 шкода відшкодована, у зв`язку з чим потерпілий претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді обмеження волі строком один рік. Враховуючи, що він беззастережно визнав свою вину, наявність пом`якшуючої обставини, сторони угоди домовились про вказану міру покарання а також про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком один рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі потерпілому, обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, зазначив, що не має претензій до обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 394, ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 394, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Узгоджена в угоді міра покарання знаходиться у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 185 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік та застосувати до нього ст. 75 КК України, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 471 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25.11.2020, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25.11.2020 покарання у виді обмеження волі строком один рік.
На підстави ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області: мобільний телефон марки «Meizu U10», білого кольору та сім-картку мобільного оператора «Vodafone» повернути потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.01.2020.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 471 грн.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя