Справа № 521/8305/16-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/115/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3
за участю обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за №0002103 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Біляївка, Одеської області; з вищою освітою; працюючого технологом у представництві компанії «Йотун Пєйнтс»; не одруженого; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 23.05.2016 року, приблизно в 11 годин, знаходячись біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22а, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, металевим ланцюжком якірного плетіння наніс удари ОСОБА_6 в область голови, обличчя, кистей, пальців рук та тулуба, завдавши тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, забою м`яких тканин та синця І пальця лівої кисті.

Під час судового розгляду обвинувачений провину у скоєнні злочину визнав частково та показав, що він йшов додому та побачив ОСОБА_8 та ще одну особу, привітався з ними та пішов далі. Боковим зором він побачив, як ОСОБА_6 йде в його бік, бере кусок асфальту та кидає в нього. Він встиг відійти. В нього з собою були ключі з ланцюжком та він намагався ними вибити інший камінь з рук ОСОБА_6 .. Потім, ОСОБА_6 повалив його на землю та постійно був зверху, він намагався нанести ОСОБА_6 удари, але не зміг. Біля крильця, десь за 15 метрів, сиділи хлопці, які потім підійшли та дивилися на подію. ОСОБА_6 сидячи на ньому казав їм викликати поліцію. Початок бійки свідки не могли бачити, тільки коли підійшли. Він встав та був весь у крові, ланцюжок лежав під колесом автомобіля ОСОБА_6 . Бійку почав ОСОБА_6 , а він піддався на провокацію.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб та документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він почав розмовляти з сусідом та у цей час проходив ОСОБА_4 , який потім почав скаржитися на нього сусіду. Він почав робити зауваження ОСОБА_4 , який достав ланцюжок та почав його бити. Перший удар був по голові та він почав захищатися, поставивши руки над головою, йому зламали палець. Всього було приблизно 10 ударів, вони наносилися ланцюжком. Пошкодження були також на спині. Можливо зробив декілька ударів ОСОБА_9 в цілях самооборони. Потім вони почали боротися, він впав та отримав удари в область паху. Після чого йому вдалося зупинити ОСОБА_4 . Там стояли ОСОБА_10 та ще декілька осіб, які викликали поліцію. Слідчий направив його зняти побої;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він знає обвинуваченого ОСОБА_4 , так як були з ним конфліктні ситуації. Потерпілому ОСОБА_6 він допомагав по роботі. В той день він стояв біля автомобілю та розмовляв по телефону. Почув крики та побачив, що ОСОБА_4 замахнувся на ОСОБА_6 та наніс декілька ударів ланцюжком. ОСОБА_6 забрав ланцюжок та викинув його в сторону, після чого спитав у ОСОБА_4 чи заспокоївся він та відпустив його. ОСОБА_6 почав наносити удари у відповідь, після чого повалив ОСОБА_4 на землю. Це було в кількох метрах від нього, він викликав поліцію. Сама бійка була приблизно півтори хвилини;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона знає ОСОБА_4 , так як це її сусід. ОСОБА_6 теж знає, він купив підвал під квартирою. В той день вона йшла за онуком, зустріла ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які сперечалися. ОСОБА_6 взяв камінь та кинув в ОСОБА_4 на що ОСОБА_4 запитав, що він робить та ОСОБА_6 повалив його на землю та наносив удари. ОСОБА_4 не міг захищатися, так як лежав на землі. На відстані 50 метрів стояли інші люди, які нічого не робили;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що вони стояли розмовляли, йшов ОСОБА_4 , пройшов та повернувся, після чого почалася перепалка, він зрозумів, що в цих людей неприязні відносини. Потім ОСОБА_4 пішов та коли повернувся, то почалася бійка. Він пам`ятає, що в ОСОБА_4 була ланцюг з ключами. Сама бійка пройшла дуже швидко та удари він не бачив. Потім, він бачив ланцюжок на асфальті. Він не бачив, щоб ОСОБА_6 кидав каміння в ОСОБА_4 ;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він знає ОСОБА_6 , так як це його товариш. Події бачив зі сторони на відстані 50 метрів. На парапеті де він стояв, видно всю стоянку. Саму розмову не чув, але ОСОБА_6 розмовляв з сусідом, підійшов ОСОБА_4 , який пішов далі та потім повернувся і почалася бійка, яка тривала приблизно півтори хвилини. ОСОБА_4 замахувався ланцюжком та ОСОБА_6 виставив руки, потім ОСОБА_14 наніс ще один удар, після чого ОСОБА_6 повалив ОСОБА_4 на землю та вирвав з його рук ланцюжок та почав кричати, щоб викликали поліцію. Камінь він не бачив;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що вони йшли з дружиною з поліклініки. Біля будинку лежав чоловік, а зверху на ньому сидів ОСОБА_6 та бив його. Він не бачив, що за чоловік лежав на землі, але коли він піднявся до свої квартири, то йому зателефонували та повідомили, що ОСОБА_4 побили. Щодо ОСОБА_6 , то він займався карате, неодноразово погрожував йому, щодо надання показів у якості свідка. ОСОБА_6 створював багато шуму та люди скаржилися. Коли ОСОБА_6 робили зауваження, то він поводив себе агресивно;

- 23.05.2016 року ОСОБА_6 звернувся з заявою про те, що ОСОБА_4 23.05.2016 року побив його ланцюжком та вказані відомості були внесені до ЄРДР за №0002103 (протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.05.2016 року; витяг з ЄРДР за №0002103);

- у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, в тому числі, у вигляді перелому дистальної фаланги І пальця лівої кисті, закритого перелому нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, забою (що проявився набряком) м`яких тканин та синець І пальця лівої кисті, забою (що проявився набряком) м`яких тканин та синець лівої щічної області, садна лівої завушної області, синця та садна правого плеча, синців грудної клітки справа, області верхнього краю лівої лопатки, забою (що проявився набряком) м`яких тканин І пальця правої кисті, забою (що проявився набряком) м`яких тканин та синця IV пальця правої кисті, садна нігтьової фаланги V пальця лівої кисті. Закритий перелом нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець лівої щічної області, садно лівої завушної області, синець та садна правого плеча, забій (що проявився набряком) м`яких тканин І пальця правої кисті, забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець IV пальця правої кисті, садно нігтьової фаланги V пальця лівої кисті утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися. Синці грудної клітки справа та області верхнього краю лівої лопатки утворилися від дії тупого твердого предмета продовгуватої форми, яким міг бути собачий ланцюг, на що вказує відбиток ланок ланцюгу. Дані ушкодження, виходячи з їх морфологічних особливостей (яскраво-фіолетове забарвлення синців та підсохла кров на поверхні саден 23.05.2016 року, темно-фіолетове забарвлення синців 24.05.2016 року) могли бути заподіяні незадовго (до 12 годин) до моменту первинного обстеження (23.05.2016 року), тобто можуть відноситись до 23.05.2016 року. Закритий перелом нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець І пальця лівої кисті, не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.2.2.2 та п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець лівої щічної області, садно лівої завушної області, синець та садна правого плеча, синці грудної клітки справа, області верхнього краю лівої лопатки, забій (що проявився набряком) м`яких тканин І пальця правої кисті, забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець IV пальця правої кисті, садно нігтьової фаланги V пальця лівої кисті, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися при механізмі, вказаному в постанові, тобто при нанесенні ударів ланцюгом та кулаками по голові, тулубу, верхнім кінцівкам (довідка з МКЛ №1 від 23.05.2016 року; висновок експерта №2015 від 02.07.2016 року);

- на відтвореному у судовому засіданні відеозапису вбачається, що був проведений слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , в ході якого ОСОБА_6 показує, як ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підтвердили пояснення ОСОБА_6 та можливість побачити ланцюг у руках ОСОБА_6 з місця, де вони бачили обставини події (протокол проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 року; DVD диск з відеозаписом);

- ОСОБА_4 встановлено діагноз у вигляді перелому скулової дуги зліва (медична карта стоматологічного хворого від 02.11.2016 року);

- на фотокартках зображено обличчя ОСОБА_4 з синцями (2 фотокартки ОСОБА_4 );

- потерпілий ОСОБА_6 є чемпіоном з кубку світу з бойових мистецтв (роздруківки статей з інтернет сайтів);

- потерпілий ОСОБА_6 негативно характеризується за місцем мешкання, здебільшого як конфліктна людина (характеристика на ОСОБА_6 );

- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 25.10.2016 року), на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка від 25.10.2016 року); позитивно характеризується за місцем мешкання та місцем роботи (характеристики від 02.03.2020 року та 12.06.2020 року); має на утримані двох неповнолітніх дітей ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копії свідоцтва про народження).

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України з наступних підстав.
Суд вважає за необхідне зазначити, що провина ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та показами потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких ОСОБА_4 ланцюжком наносив удари ОСОБА_6 , висновком експерта №2015 від 02.07.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, забою м`яких тканин та синця І пальця лівої кисті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, відповідно до висновку експерта №2015 від 02.07.2016 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синців грудної клітки справа та області верхнього краю лівої лопатки утворилися від дії тупого твердого предмета продовгуватої форми, яким міг бути собачий ланцюг, на що вказує відбиток ланок ланцюгу. Суд вважає, що вказане підтверджує покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 наносив удари ланцюжком.

Також, відповідно до висновку експерта №2015 від 02.07.2016 року, ушкодження у ОСОБА_6 , виходячи з їх морфологічних особливостей могли бути заподіяні незадовго, до 12 годин, до моменту первинного обстеження, тобто 23.05.2016 року.

Щодо посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_6 , під час бійки наносив удари ОСОБА_4 , завдавши йому тілесні ушкодження, то необхідне зазначити наступне.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_15 вбачається, що він бачив, як ОСОБА_6 сидить зверху на людині та наносить удари. Вказані покази свідка ОСОБА_15 не суперечать показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо перебігу подій під час бійки та показів потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких, після того, як ОСОБА_4 ланцюжком наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , останній поваливши ОСОБА_4 на землю, сів на нього зверху.

При цьому, покази самого обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на те, що після того, як ОСОБА_6 повалив його на землю, то він не зміг нанести йому удари, що унеможливлює отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , зазначених у висновку експерта №2015 від 02.07.2016 року, після того, як він повалив ОСОБА_4 на землю та вказує, що ці ушкодження ОСОБА_6 отримав до цього.

Обставини, які відбувалися після того, як ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 не є предметом судового розгляду за обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР за №0002103.

Необхідно зазначити, що злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, вважається закінченим з моменту настання наслідків, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 122 КК України, в даному випадку, тривалий розлад здоров`я.

Тобто, після того, як ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ланцюжком, вказаний злочин був закінченим та наступні події не є предметом розгляду вказаного кримінального провадження.

Крім того, сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_4 захищався, тому завдав удари ланцюжком, так як хотів вибити каміння з рук ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.3 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав і інтересів особи, яка захищається шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом.

В даному випадку, для встановлення того, чим мав право ОСОБА_4 на необхідну оборону та чи діяв він у стані необхідної оборони з метою свого захисту, необхідно встановити, чи було посягання на його права і свободи.

Так, про те, що ОСОБА_6 кинув каміння в бік ОСОБА_4 вказує лише свідок ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_4 . При цьому, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не бачили, щоб потерпілий ОСОБА_6 кидав каміння в бік ОСОБА_18 . Крім того, будь які інші матеріали кримінального провадження не вказують на те, що ОСОБА_6 кидав каміння та те, що в руках у ОСОБА_6 , в момент нанесення ОСОБА_4 ударів ланцюжком, було каміння.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перебіг подій, відповідно до показів ОСОБА_11 не відповідає встановленим судом обставинам кримінального провадження. Так, свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_6 кинув каміння, на що ОСОБА_4 запитав, навіщо він це робить та після чого ОСОБА_6 повалив його на землю та почав бити. При цьому, з вказаного перебігу подій випадає момент, коли ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Як вже було зазначено судом, відповідно до матеріалів кримінального провадження та показів самого ОСОБА_4 він не зміг нанести ОСОБА_6 тілесне ушкодження, коли той сидів зверху на ньому, тож вказані тілесні ушкодження були завдані, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стояли.

Таким чином, суд критично відноситься до показів ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 кидав каміння в бік ОСОБА_4 та вважає, що в даному випадку ОСОБА_4 не діяв в стані необхідної оборони.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 56 років та соціальне положення не одружений, має двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у вигляді виправних робіт.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18). Під час судових дебатів сторона обвинувачення не висловила думки щодо визначення відсотків, які необхідно відраховувати в дохід держави. Призначати вказане покарання суд повинен відповідно до вимог ч.1 ст. 57 КК встановити відповідні відсотки для відрахування в дохід держави, але в зв`язку з викладеній вище правовою позицією ВС , суд не може встановити зазначені відсотки в іншому розмірі, ніж в мінімальних межах передбачених ч.1 ст. 57 КК. Крім цього, суд враховує наявність у обвинуваченого двох малолітніх дітей.

Суд також керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

З урахуванням поведінки ОСОБА_4 під час судового розгляду та призначеного покарання, суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_4 , моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянинові діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода спричинена не з його вини. Моральна шкода відшкодовується, у тому числі і в грошовій формі. Розмір відшкодування визначається судом з врахуванням вмісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях потерпілого, а також інших негативних наслідків. Суд виходить з того, що в судовому засіданні доведений факт того, що ОСОБА_6 переніс та переносить моральні страждання, порушений його звичайний режим дня і роботи, життєві зв`язки, які устоялися, в зв`язку з чим суд оцінює моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року виправних робіт з відрахуванням 10% із суми заробітку в доход держави.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково на суму моральної шкоди 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2000 гривень.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1