Справа № 183/5894/17
№ 1-кп/183/166/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000315 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вілька-СадівськаЛокачивського району Волинської області, неодруженого, з повною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді снайпера 3 відділення 2 взводу роти снайперів, у військовому званні старший солдат, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив :

наказом № 133 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 20 червня 2014 рокувійськовослужбовця призваного на час проведення мобілізації старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та призначено на посаду снайпера 3 відділення 2 взводу роти снайперів військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

07 жовтня 2014 року командуванням військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) старшому солдату ОСОБА_3 було надано відпустку терміном 15 діб, тобто 21 жовтня 2014 року старший солдат ОСОБА_3 зобов`язаний був прибути до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та приступити до виконання своїх службових обов`язків.

Однак, 21 жовтня 2014 р. старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), не з`явився вчасно із відпустки на службу до вказаної військової частини, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.06 листопада 2017 року старший солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе, внаслідок чого злочин було припинено.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Показав, щопроходив службу у військовій частині з літа 2014 р. де отримав відпустку по 21.10.2014 р. з якої не повернувся, перебуваючи вдома за сімейними обставинами. 06.11.2017 р. самостійно звернувся до військової прокуратури, де заявив про себе. У скоєному щиро кається та готовий нести передбачену законом відповідальність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши кримінальне провадження в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинивзлочин середньої тяжкості,не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставинуз`явлення із зізнанням, щире каяття, яке ґрунтується на беззаперечному визнанні вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Однак, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавленні волі та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінальногоправопорушення , даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України суд,

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 3 ст. 407 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

Копії вироку видати прокурору, обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1