Справа №195/1380/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 01 серпня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.11.2019 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт 120 годин. Вирок набрав законної сили 06.12.2019,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/1758/19 від 06.11.2019 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 засуджено до 120 годин громадських робіт.
12.12.2019 року до Томаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження №195/1758/19/1945/2019 від 09.12.2019 року про виконання вказаного вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили, щодо засудженого ОСОБА_3
21 грудня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи у Томаківському районному відділі філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області, розташованому по вул. Лермонтова, № 31 в м. Марганець Томаківського району, був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
В період часу з 28.19.2019 року по 27.03.2020 року ОСОБА_3 перебував на лікуванні в медичних закладах, а саме: «Дніпропетровського обласного госпіталя ветеранів війни» ДОР», КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР». Згідно інформації, наданої останнім лікувальним закладом, ОСОБА_3 може бути допущеним до виконання суспільно корисної роботи.
В період часу з 28.03.2020 року по 03.06.2020 року ОСОБА_3 з об`єктивних обставин не міг з`явитись до органу пробації для отримання нового направлення для відбуття призначеного покарання, так як оголошено карантин, наслідком чого є відсутність автобусів та маршрутних таксі, якими б останній міг дістатися до м. Марганець.
В наступному, після послаблення карантинних обмежень, засудженому ОСОБА_3 був надісланий виклик до органу пробації на 03.06.2020 та повторний виклик на 12.06.2020 року. Засуджений ОСОБА_3 з`явився за викликом до органу пробації 12.06.2020 та за результатом бесіди отримав нове направлення до КП « Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганець», відповідно до якого останній повинен був приступити не пізніше 15.06.2020 року.
На адресу Томаківського РВ 16.06.2020 року надійшов наказ про прийом на роботу засудженого ОСОБА_3 , інформація про проведений інструктаж з охорони праці та графік виходу на роботу з 15.06.2020 року.
На виконання вищезазначених вироку суду та наказу директора КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця» № 54-к від 12.06.2020 року, відповідальною особою ОСОБА_4 складено «Графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт», у якому встановлювалась кількість годин відпрацювання громадських робіт на червень, липень та серпень 2020.
Проте, будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання, відповідно до вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України та попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_3 умисно, без поважних на те причин у визначений направленням сташого інспектора Томаківського районного відділу філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області строк до виконання покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області №195/1758/19 від 06.11.2019 року у період з 15 червня 2020 року по 30.08.2020 не відпрацював жодної години без поважної причини.
Крім того, проведеним досудовим розслідуванням не встановлено будь-яких об`єктивних фактів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я або з інших поважних причин ОСОБА_3 не має або не міг змоги виконати вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області №195/1758/19 від 06.11.2019 року на підставі якої йому призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Враховуючи викладене ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, у період з 15.06.2020 року по теперішній час ухиляється від відбування зазначеного покарання, а саме: протягом вказаного періоду не виконує встановлених обов`язків, порушує порядок та умови відбування покарання, не приступив до виконання громадських робіт без поважних причин.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працює, не одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, наявність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту, на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 р. за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт.
Відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю, або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Судом також застосовується ч.1 ст.72 КК України, яка передбачає, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а отже фактично 120 не відбутим годинам громадських робіт відповідає 15 днів арешту.
Отже, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання судом враховується положення ст.ст. 71,72 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Відповідно до ст. 72 КК України перевести 120 годин громадських робіт відповідно - 15 днів арешту.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 р. призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2(двох) місяців 10 днів арешту.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного виконання вироку.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1

07.09.2020