УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Су ГНП в Київській області у кримінальному провадженні №0000126 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Су ГНП в Київській області у кримінальному провадженні №0000126 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В скарзі ставлять питання про зобов`язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, в ході затримання ОСОБА_3 24.06.2020 року, а саме: згідно грошові кошти, мобільні телефони та банківські картки.

Посилаються на ті обставини, що вказане майно не має ознак злочинного походження, не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігає на собі його сліди та не є предметом кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, вказав, що вилучене майно не має доказового значення в даному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_5 заперечувала з приводу задоволення скарги, вказала, що на вилучене майно під час затримання ОСОБА_3 накладений арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року.

Вивчивши доводи скарги, надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 24.06.2020 року, оскільки вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК

Аналізуючи матеріали скарги, слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 24.06.2020 року.

Таким чином, доводи скарги не ґрунтуються на законі щодо перебування вилученого майна в статусі тимчасово вилученого.

Отже, вилучене слідчим майно на момент розгляду скарги не має ознак тимчасово вилученого майна, тобто до його подальшого утримання не можна застосовувати вимоги ст. 169, ч.5 ст. 171 КПК України.

Такі обставини свідчать про відсутність підстав для висновків, що слідчий допустив бездіяльність, відсутні підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки на майно накладений арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.167-169 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Су ГНП в Київській області у кримінальному провадженні №0000126 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1