Номер провадження: 11-кп/813/1562/20
Номер справи місцевого суду: 521/2997/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 13.02.2020 в межах кримінального провадження №0000091 від 08.01.2019 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Котовськ Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.12.2009 Котовським міськрайсудом Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 27.09.2012 Котовським міськрайсудом Одеської обл. за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70, 71 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строком на 4 роки;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

До набрання вироком законної сили залишено без змін застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 за період з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 24.01.2019 до набрання вироком законної сили, із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_8 судові витрати за проведені по справі експертизи у загальному розмірі 2860 грн.

Скасовано арешти, накладені ухвалою слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської області від 13.08.2018 та ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 13.12.2018.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 05.08.2018 приблизно о 03 год. в останнього, який знаходився у АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, належного гр. ОСОБА_10 , реалізуючи який ОСОБА_8 , у той же день та час, впевнившись в тому, що його злочинні дії залишаться не поміченими для сторонніх осіб, через вікно проник до кімнати гуртожитку, належної ОСОБА_10 та розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав телевізор марки «Elektron», вартістю 3433,33 грн., інгалятор «Ulaizer», вартістю 333,33 грн., які належали ОСОБА_10 , а всього викрав майно останнього на загальну суму 3766,66 грн.; в подальшому ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3766,66 грн.
Окрім того, 24.10.2018 приблизно о 17:30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля відділення компанії «Нова пошта» №1, розташованого по вул. Соборній, 194-а в м. Подільськ Одеської обл., побачив велосипед марки «Ardis Infinite», чорного кольору, який знаходився перед входом до відділення компанії «Нова пошта» №1, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного велосипеду, реалізуючи який ОСОБА_8 , в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Ardis Infinite», чорного кольору, який належав потерпілій ОСОБА_11 та безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном потерпілої на власний розсуд та спричинивши їй матеріальний збиток на суму 3300 грн.
Окрім того, 25.11.2018 приблизно о 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , належному раніше йому знайомому ОСОБА_12 , дізнався про наявність в його розпорядженні значної суми грошових коштів, за які ОСОБА_12 планував придбати собі автомобіль. Достовірно дізнавшись, де ОСОБА_12 переховує кошти, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних коштів, реалізовуючи який останній 26.11.2018 р. приблизно о 13 год., заздалегідь спланувавши свої злочинні дії, знаходячись на вул. Затишній в м. Подільск Одеської обл., спостерігав за домоволодінням ОСОБА_12 та, дочекавшись, коли останній залишить місце свого проживання, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де шляхом віджиму вікна однієї з кімнат будинку проник до житла та, переконавшись, що його дії залишаються ніким не поміченими, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в спальній кімнаті із-за дивану дістав сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1700 доларів США, що згідно офіційного курсу валют станом на 26.11.2018 становило 47252,86 грн. та викрав їх, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Окрім того, 08.01.2019 приблизно о 17:30 год. ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 126/128, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, упевнившись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиць зазначеного магазину товар, а саме: шоколад «Корона Максфан» молочний в кількості 4 штук, вартістю 40 грн. 90 коп. за кожну, шоколад «Milka Daim», в кількості 8 штук, вартістю 28 гривень 90 коп. кожна, плавлений сир «Комо», у кількості 2 штук, вартістю 13 грн. 20 коп. кожен, тазостегнову частину свинини «Глобино», вагою 0,839 г, вартістю 96 грн. 31 коп., тазостегнову частину свинини «Глобино», вагою 0,819 г, вартістю 94 грн. 01 коп., які сховав під куртку, в яку був одягнений. Надалі, ОСОБА_8 , приховавши товар, який містився у нього під курткою, не пред`явивши його касиру та, відповідно, не розрахувавшись за нього, вийшов з супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», маючи в подальшому реальну можливість розпорядитись вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд, таким чином заподіявши своїми злочинними діями ТОВ «АТБ Маркет» збиток на загальну суму 611 гривень 50 коп.
Окрім того, в той же день, 08.01.2019 приблизно о 17:45 год. у ОСОБА_8 , який проходив по вулиці Св. Ріхтера в м. Одесі, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном гр. ОСОБА_13 , реалізуючи який останній приблизно о 18 год., знаходячись неподалік будинку №128, розташованого по вул. Св. Ріхтера в м. Одесі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх негативні наслідки для потерпілої і суспільства, дочекавшись, коли його злочинні дії будуть не поміченими сторонніми особами, застосував до потерпілої ОСОБА_13 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме підбіг ззаду до останньої та силою почав виривати з рук потерпілої сумку, в результаті чого вона впала на землю. В момент падіння ОСОБА_13 з лівої кишені її шуби випав на землю її мобільний телефон марки «Мейзу 5S», золотого кольору, вартістю 1900 грн., який ОСОБА_8 підібрав з землі та залишив місце вчинення злочину, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваним вироком суду в частині призначеного покарання, вважаючи його надто суворим з огляду на те, що судом було залишено поза увагою те, що він повністю визнав свою провину та щиро розкаявся у вчиненому, співпрацював зі слідством, має намір утворити сім`ю та нормально жити, на підставі чого просив змінити вирок в частині призначеного покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначив, що оскаржуваний вирок суду є занадто суворим та таким, що постановлений без урахування ставлення його підзахисного до вчинених правопорушень та його особи, зокрема, суд не врахував того, що ОСОБА_8 повністю визнав свою провину, щиро кається у скоєному, співпрацював зі слідством, позитивно характеризується за місцем мешкання та місцем минулої роботи, хоче утворити сім`ю, працювати та в подальшому жити додержуючись закону.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_9 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із журналу судового засідання від 06.12.2019 (а.с. 106-108) та мотивувальної частини вироку суду 1-ої інстанції (а.с. 184), обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів та щиро розкаявся, внаслідок чого, суд, за погодженням зі сторонами захисту та обвинувачення, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення;

- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Що стосується доводів сторону захисту про надмірну суворість призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; системність правопорушень; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, його вік та соціальне положення, незадовільний стан здоров`я; характер, мотиви та обставини вчинених злочинів; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд 1-ої інстанції визнав щире каяття обвинуваченого та повне визнання своєї провини у скоєних злочинах.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом 1-ої інстанції було визнано рецидив злочинів.
Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчинених злочинів та особу обвинуваченого, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо того, що виправлення ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства та необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в найнижчих межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, а також, на підставі положень ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, якого буде достатньо для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

За встановлених обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та оцінивши обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та характеристику його особи, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2020, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4