Справа № 308/9680/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна, в якому, з усіма уточненнями та доповненнями, просить скасувати арешт накладений на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня) відкритого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Таскомбанк» (МФО: 33950, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30), відновивши видаткові операції з грошовими коштами, що на вищезазначеному банківському рахунку, який відкритий в банківській установі у в АТ «Таскомбанк» (МФО: 33950, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) на внутрішньобанківські рахунки та відновити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня) та вже знаходяться на рахунках.

Клопотання обґрунтовано наступним.
У рамках розслідування кримінального провадження №0000206, внесеного до ЄРДР 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, старшим слідчим відділу розслідування у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання про накладення арешту на грошові кошти ФОП ОСОБА_5 , розміщені на рахунку в банку. Вказане клопотання ухвалою слідчого судді від 09.09.2020 задоволено.
Про факт існування арешту коштів ОСОБА_5 стало відомо тільки 17.09.2020, при зверненні до банківської установи, де йому повідомили про зупинення операцій на банківському рахунку на підставі ухвали слідчого судді.
З інтернет-сайту Ужгородського міськрайонного суду заявник дізнався, що 09.09.2020 слідчим суддею розглядалися три клопотання слідчого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , суть яких на день звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна заявнику невідома.
На думку заявника, слідчим ОСОБА_6 та судом грубо порушені права третьої особи, передбачені ст.64-2 КПК України, яка чітко регламентує права та обов`язки третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт. Також зазначає, що слідчий ОСОБА_6 ввів суд в оману, а суд належним чином не перевірив, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним, а виступає по справі як свідок, про що свідчать відповідні протоколи від 31.07.2020 та 07.08.2020 про допит його як свідка.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України ОСОБА_5 не є тією особою, до якої може бути застосований арешт майна. Крім того, відповідно до диспозиції статті 240-4 ч.1 КК України ОСОБА_5 не може нести відповідальність за дії іншої особи.
У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся судом належним чином.

Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати клопотання про зняття арешту з банківських рахунків без його участі. Подане ним клопотання просить задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просить розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо скасування арешту майна по справі 1кс/308/4066/20 без його участі. Заперечує проти задоволення такого клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження №0000206, 24.07.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено повідомлення про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину). Як убачається зі змісту даного повідомленням, причетною особою до вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такий, що здійснював керування транспортним засобом марки «Рено», номерний знак « НОМЕР_3 », в ППр «Дякове» у напрямку виїзд з України. У ході проведення огляду транспортного засобу прикордонним нарядом «ОТЗ » спільно з офіцером ПОРВ у паливному баку автомобіля виявлено каміння бурштину.
24.07.2020 внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.
У подальшому органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, в межах відкритого кримінального провадження №0000206 для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, зокрема й звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
За результатами звернення із клопотанням про накладення арешту на майно 09.09.2020 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку під № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у АТ «Таскомбанк» (МФО: 339500, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30).
Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку під № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритого у банківській установі АТ «Таскомбанк» (МФО: 339500, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) на внутрішньобанківські рахунки. Зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунок під № НОМЕР_1 (українська гривня) та вже знаходяться на вказаному рахунку, за винятком видаткових операцій по сплаті заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Як указано в ухвалі слідчого судді від 09.09.2020, метою застосування арешту майна у даному кримінальному провадженні є необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Підставою для застосування арешту майна у даному випадку слугували наявні ризики, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України: вказані кошти з високою імовірністю можуть бути зняті з рахунків власником та або іншою особою за його дорученням, що може об`єктивно перешкодити дієвості кримінального провадження по встановленню обставин кримінального правопорушення.
Про розгляд вищевказаного клопотання щодо накладення арешту на майно, ОСОБА_5 не повідомлявся, оскільки, як вказано в ухвалі, стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав вважати, що це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Зокрема, можливість та порядок скасування арешту майна передбачено ст. 174 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
21.09.2020 адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна, просить скасувати арешт накладений на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня) відкритого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Таскомбанк» (МФО: 33950, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30), відновивши видаткові операції з грошовими коштами, що на вищезазначеному банківському рахунку, який відкритий в банківській установі у в АТ «Таскомбанк» (МФО: 33950, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) на внутрішньобанківські рахунки та відновити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня) та вже знаходяться на рахунках.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні. Слідчим не доведено наявність факту заподіяння шкоди внаслідок кримінального правопорушення, з метою відшкодування якої накладався арешт на майно (грошові кошти). Конфіскація майна санкцією ст.240-1 ч.1 КК України не передбачена. Також відсутні докази чи обґрунтовані припущення про отримання неправомірної вигоди ФОП ОСОБА_5 внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.
З метою забезпечення кримінального провадження процесуальним законом передбачена можливість накладення арешту на об`єкти кримінально протиправних дій. Проте, при вирішенні питання про накладення арешту на майно належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для позбавлення особи права розпоряджатися майном має існувати очевидна (навіть мінімальна) причина, яка б виправдовувала подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Враховуючи викладене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд не вбачає доцільності у продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме грошових коштів належних ФОП ОСОБА_5 , що знаходяться на вказаному у клопотанні рахунку, оскільки мета зазначена в ухвалі про накладення арешту на майно, не знайшла свого підтвердження. За таких обставин слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2020 у справі № 308/7318/20 (1-кс/301/3933/20), на грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у АТ «Таскомбанк» (МФО: 339500, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30).
Відновити видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритого у банківській установі АТ «Таскомбанк» (МФО: 339500, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) на внутрішньобанківські рахунки.
Відновити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритий у банківській установі АТ «Таскомбанк» (МФО: 339500, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 30), та вже знаходяться на вказаному рахунку.
Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору, які після отримання ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити повідомлення про її виконання слідчому судді відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1