У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши подання Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про застосування покарання за наявності двох вироків до засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло подання Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (надалі Шевченківський РВ) про застосування покарання за наявності двох вироків до засудженого ОСОБА_4 .
В поданні зазначається, що з 16.09.2020 на обліку Шевченківського РВ перебуває ОСОБА_4 , засуджений 13.08.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
08.12.2020 на виконання до Шевченківського РВ надійшов вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В поданні ставиться питання про застосування до засудженого покарання за наявності двох вироків в порядку, передбаченому п.11 ч.1 ст.537 КПК України, судом за місцем виконання вироку.
В судове засідання представник Шевченківського РВ, засуджений не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань не надавали.
Прокурор зазначив, що фактично Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя неправильно призначив покарання, не врахувавши попередній вирок, тому вважав можливим вирішення питання, заявленого Шевченківським РВ у поданні, лише шляхом окремого виконання вироків.
Перевіривши обґрунтованість подання наданими матеріалами, суд дійшов наступних висновків.
Як передбачено п. 11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд за місцем виконання покарання на підставі подання органу виконання покарання вирішує питання про застосування до засудженого покарання за наявності двох вироків.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З долучених до подання матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік із покладанням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження цього органу.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік із покладанням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Як визначає ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 70 КК України визначає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З наданих суду матеріалів встановлено, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020, було скоєно останнім 24.04.2020, тобто до засудження вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020, у зв`язку з чим покарання повинно було б призначено відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Водоночас, як роз`яснює п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 за обома вироками отримали однакову кримінальну-правову кваліфікацію (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України), тому правила складання покарань, визначені ст. 70 КК України, не можуть бути застосовані.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне кожен вирок виконувати самостійно, оскільки епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 за обома вироками отримали однакову кримінальну-правову кваліфікацію, що не може бути виправлено на даній стадії кримінального переслідування, покарання за кожним вироком є тотожним та не може бути поглинуто більш суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження цього органу, та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації, виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

28.12.20