ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1830/20
Провадження № 1-кп/636/696/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000496, внесеному 04 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, громадянина України, одруженого, не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в:
30 квітня 2020 року, близько 15 години 30 хвилин, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 7 по вул. Кожедуба у м. Чугуєві, Харківської області зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_6 . Перебуваючи за вказаною адресою, у ОСОБА_5 виник конфлікт із ОСОБА_6 , під час якого з`явився злочинний умисел спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Для цього ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень відносно потерпілого, стоячи навпроти нього, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 в область лівої щоки, внаслідок чого у ОСОБА_6 утворився синець. В подальшому ОСОБА_5 самостійно припинив свої протиправні дії.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи, синець на обличчі, який утворився від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які за ступенем тяжкості кваліфікуються по критерію тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, менше 6 діб.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини подій, як вони викладені в обвинувальному акті .

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На момент направлення обвинувального акту до суду органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як кримінальне правопорушення -злочин. Однак, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, цей Закон набирав чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст.ст. 381, 382 КПК України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що внесені до ст. 125 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_5 , його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення кримінальний проступок.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що, відповідно до ст. 66 КК України, визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2020 року народження.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., позицію потерпілого, який вказав на м`якість позиції прокурора, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, у зв`язку з призначенням покарання у вигляді штрафу не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлений, що не позбавляє його вирішити дане питання в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутніми в судовому засіданні.

Суддя