Номер провадження: 11-сс/813/1545/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 р., якою накладено арешт на майно по кримінальному проваджені №0000095 від 23.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 26.08.2020 р., в рамках кримінального провадження №0000095 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: три флеш-накопичувача: в корпусі червоного кольору без назви, в корпусі білого кольору з логотипом «SP», в корпусі червоного та чорного кольорів з назвою «Sandisk»; п`ять аркушів паперу з бланком та печаттю ТОВ «Одеська філія Учбово-тренажерний центр «АЛЬФА-ТРЕЙНІНГ»; дві грошові купюри номіналом 500 грн. серії: БА3946324 та БА1618387.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя врахувавши, правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку, що незастосування заборони на використання майна, зазначеного у клопотанні, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , зазначив, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм кримінального процесуального кодексу України з наступних підстав:
- клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.ст. 171, 172 КПК України, а саме в клопотанні: не зазначено передбачені законом підстави та відповідні обґрунтування для накладення арешту на вилучене майно; не зазначено чому саме таке майно та речі треба вважати знаряддям вчинення злочину; яке саме доказове значення для кримінального провадження мають вилучені в ході обшуку речі; не обґрунтована співрозмірність втручання у право власності особи;
- у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ОСОБА_7 визначено як співробітницю ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал», що не відповідає дійсності;
- обшук оселі ОСОБА_7 проведено не уповноваженими особами, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 234 КПК України, а ухвала про обшук всупереч вимог п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України не містить перелік речей, документів або осіб, для виявлення яких проводиться обшук;
- розгляд клопотання про арешт майна проведено з порушенням дводенного строку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КПК України;
- при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя, в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, не з`ясував та не врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як належного та допустимого доказу у кримінальному провадженні, не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна.
Посилаючись на викладені обставини, представник власника майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник власника майна ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, слідчий у клопотанні зазначив, що 22.07.2020 року до Одеської місцевої прокуратури №2 з УСБУ в Одеській області надійшла заява ОСОБА_10 , з проханням вжити заходи правового характеру до службової особи юридичної особи приватного права, яка діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагає неправомірну вигоду для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто надає таку вигоду.
За вказаною заявою 23.07.2020 року були внесені відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за №0000095 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, щодо вчинення даного злочину причетна співробітниця ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановлені досудовим розслідуванням особи ПП «Норбалк-Блэк Си» та дипломно-паспортного відділу управління (служби) капітана Одеського морського порту Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби морського та річкового транспорту України, в діях яких вбачаються ознаки вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані особи вимагали та отримали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за виготовлення свідоцтв №№43, НОМЕР_1 , 179994, 179997 про успішне проходження відповідних підготовок, посвідчення особи моряка НОМЕР_2 від 06.08.2020р. та довідки №719 від 05.08.2020р. крюїнгової компанії ПП «Норбалк-Блєк Си». Проте будь-яких підготовок з метою отримання свідоцтв ОСОБА_10 не проходив та ніколи не мав відносин з ПП «Норбалк-Блєк Си».
Вказана інформація підтверджується відомостями, отриманими в ході проведення слідчих та негласних (слідчих) розшукових дій, допитом свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також в ході проведення досудового розслідування встановлено, що співробітниця ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал» ОСОБА_7 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 , яка відповідно до відповіді заступника начальника Управління СБ України в Одеській області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на що, доводи захисника ОСОБА_8 , про те, що в матеріалах провадження відсутні відомості про те, за ким зареєстрована вказана квартира, спростовуються наявними матералами провадження (а.п. 8).
Так, 26.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.08.2020 був проведений обшук у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: три флеш-накопичувача: в корпусі червоного кольору без назви, в корпусі білого кольору з логотипом «SP», в корпусі червоного та чорного кольорів з назвою «Sandisk»; п`ять аркушів паперу з бланком та печаттю ТОВ «Одеська філія Учбово-тренажерний центр «АЛЬФА-ТРЕЙНІНГ»; дві грошові купюри номіналом 500 грн. серії: БА3946324 та БА1618387.
Постановою слідчого від 26.08.2020 р. зазначені предмети, речі та документи визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів провадження (а.а. 24).
Окрім того, на противагу доводів захисника, у клопотанні слідчого зазначено підстава та мета накладення арешту на вище вилучене майно, а саме, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та необхідність накладення арешту з метою забезпечення речових доказів.
Водночас, слідчий долучив до клопотання низку документів, якими обґрунтовував необхідність накладення арешту на майно, в тому числі: звернення ОСОБА_10 з повідомленням про вчинення злочину, протокол допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , довідкою, виданою директором ПП «Норбалк-Блєк-Си» від 05.08.2020 р. № 719, протоколами огляду та вручення грошових коштів, постановою про прилучення речових доказів, ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 25.08.2020 р. та протоколом обшуку від 26.08.2020 р.
Зважаючи на що, колегія суддів приходить до переконання, що даних доказів достатньо для того, щоб зробити висновки про необхідність накладення арешту на вилучене за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі звертає увагу на те, що вилучені дві грошові купюри номіналом 500 гривень серії: БА3946324 та БА1618387 були раніше, а саме 03.08.2020 р. оглянуті та вручені ОСОБА_10 в якості надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди.
Тому доводи захисника ОСОБА_8 з приводу відсутності підстав для накладення арешту на вилучене майно, також спростовуються матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Щодо доводів захисника ОСОБА_8 з приводу того, що обшук у її житлі проведений не уповноваженими особами, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 25.08.2020 р. надано дозвіл на проведення вищезазначеного обшуку та в ухвалі не зазначено конкретних осіб, які уповноважені на його проведення. Більш того, в протоколі обшуку від 26.08.2020 р. зазначений слідчий ОСОБА_11 , який проводив обшук, а також два співробітника УСБУ України в Одеській області за участі яких він і був проведений. При цьому, фактична відсутність доручення у слідчого на момент проведення обшуку та невручення цього доручення особі, у якої він. проводиться не передбачено діючим КПК України, вказане доручення повинно міститись в матеріалах провадження.
При цьому, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 25.08.2020 р. не є предметом розгляду вказаної апеляційної скарги, а доводи захисника ОСОБА_8 з приводу її невідповідності нормам КПК України не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції.
Щодо доводів захисника ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_7 вже більше пів року не є співробітником ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал» та про це було відомо співробітникам правоохоронних органів не є обставиною, що виключає можливу в майбутньому причетність останньої до кримінального правопорушення з огляду на докази, долучені до матеріалів провадження. Водночас, прокурор зазначив, що документи, які підтверджували вказаний факт були вилучені іншим слідчим під час проведення обшуку в іншому приміщення в рамках даного кримінального провадження.
Тобто, на час розгляду як клопотання слідчого так і апеляційної скарги слідчим в повній мірі виконані вимоги КПК України, а слідчим суддею перевірені підстави для накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , яке на даний час може мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог діючого КПК України, а отже ухвала не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 р., якою накладено арешт на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, по кримінальному проваджені №0000095 від 23.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4