Справа № 455/1631/20
Провадження № 1-кп/455/99/2021
ВИРОК
Іменем України

02 лютого 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 18.11.2020, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 17 листопада 2020 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, маючи умисел на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернення позики - грошових коштів в сумі 2000 грн., яку він надав в 2019 році згідно усної домовленості ОСОБА_5 , і які останній використав на власний розсуд, шляхом вільного доступу зайшов в приміщення його тимчасової житлової споруди, що знаходиться в урочищі «Копальня», неподалік смт.Стара Сіль, Старосамбірського району, де вчинив примушування ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових, зобов`язань а саме, використовуючи свою раптову, несподівану для потерпілого насильницьку дію, наніс йому удар головою в область обличчя, а саме носа, внаслідок якого ОСОБА_5 впав на землю, після чого, ОСОБА_3 , витягнув з кишені куртки газовий балончик, який застосував шляхом розпилювання потерпілому в обличчя та вимагав повернути грошові кошти в сумі 2000 грн., а в подальшому, вийшовши з житлового тимчасово збудованого приміщення на вулицю, здійснив в сторону ОСОБА_5 два постріли з пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ПМ-РФ 9мм, одним із яких влучив в останнього, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в ділянці спинки носа та рани в ділянці попереку справа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.355 КК України як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я.

24 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 , з участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся. Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 за участю його представника адвоката ОСОБА_6 підтвердив, що з підозрюваним ОСОБА_3 він помирився, моральну шкоду, внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень, відшкодовано у повному обсязі. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Просив угоду про примирення затвердити та надав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому угоду про примирення підтримав та просив таку затвердити. Зазначив, що угода укладена ним добровільно, з обвинуваченим примирився та не має до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію потерпілого та наполягала на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, оскільки така не суперечить вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином, а відтак щодо такого відповідно до ч.3 ст.469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Стверджував, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_3 , до якого не має жодних претензій матеріального чи морального характеру, оскільки кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, а моральну шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі.

При цьому судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, якими для потерпілого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам, передбаченим ст.471 КПК України, угода укладалася за участі представника потерпілого відповідно до ст.58 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно можливим, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання є визначене у межах, установлених у санкції ч.2 ст.355 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на психіатричному чи наркологічному обліку не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, наявності обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також думки потерпілого, який жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

На думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

При цьому, можливість узгодження сторонами угоди звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачено у ст.471 КПК України та ч.2 ст.75 КК України.

Так, згідно ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що угоду про примирення, укладену 24 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст.75,76 КК України.

Відповідно до положень ст.75 КК України , враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, із покладенням на нього обов`язків, регламентованих ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Накладені ухвалами слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.11.2020 арешти на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 314, 174, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000424 від 18.11.2020, укладену 24 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

-дві металеві гільзи жовтого кольору з надписами «Форт 9мм. РА», які знаходяться на зберіганні у камері зберігання зброї Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, - знищити;

-пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ПМ-РФ 9мм з маркуванням НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у камері зберігання зброї Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, - знищити;

-дозвіл на зброю, виданий на ім`я Тицький орест- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсний до 25.04.2022року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000424, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000424.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.11.2020 на дві металеві гільзи жовтого кольору з надписами «Форт 9мм. РА».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.11.2020 на пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ПМ-РФ 9мм з маркуванням ВІ017128.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1