Справа № 716/1019/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000151 від 07.06.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Лужани, Кіцмансьокого району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючої, одруженої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимої:
- вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.09.2018 року, за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн;

-вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.01.2019 року, за ст. 190 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненої від відбування покарання з випробуванням, протягом 1 іспитового строку; 19.02.2020 звільнена по закінченню іспитового строку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 06.06.2020 року, близько 10:30 год. маючи на меті забрати своїх малолітніїх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які періодично перебувають за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 АДРЕСА_2 , навідалася до вказаного домогосподарства, де в ході раптового виниклого умислу, діючи повторно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, скористалася відсутністю потерпілої ОСОБА_6 та зачинивши з внутрішньої сторони вхідні двері до будинку на врізний замок, з під подушки на дивані, який знаходиться у вітальній кімнаті викрала грошові кошти купюрами в номіналі: 500, 200, 100, 50, 20, 10, 5 гривень на загальну суму 34 000 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_6 , після чого пішла в напрямку центру с. Погорілівка, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 , завдано майнової шкоди на загальну суму 34 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася та просила її суворо не карати. Суду пояснила, що вона проживає із своїм чоловіком та малолітніми дітьми в господарстві поруч із її свекрухою ОСОБА_6 . Її діти часто бігають до бабусі. 06.06.2020 біля 10630 годин вона пішла до свекрухи забрати дітей додому. Вхідні двері будинку були відкриті. Вона безперешкодно зайшла до будинку, але дітей в будинку не застала. В той час вона згадала, що свекруха зберігає в будинку грошові кошти. У неї виник умисел заволодіти грошима. Вона зачинила вхідні двері будинку із внутрішньої сторони на замок та пішла до вітальні, де з під подушки на ліжку забрала хустинку з грошами. Кількість грошей в той час не порахувала. Коли почула, що в двері будинку стукає ОСОБА_6 , відчинила їй двері та з грошами пішла до свого будинку. В подальшому вона витратила частину грошей, а поліції добровільно видала решту коштів.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що ОСОБА_5 являється матір`ю її внуків , які часто заходять до неї додому та граються в будинку, який розташований по сусідству з будинком, в якому проживає її невістка з сином та внуками. Зранку 06.06.2020 внуки перебували в її будинку, а вона вийшла на вулицю в туалет. Коли повернулася до будинку, то вхідні двері були зачинені. Вона подумала, що діти так граються. Вона почала стукати в двері та просити , щоб внуки їх відчинили. Коли двері відчинилися із будинку вийшла невістка ОСОБА_5 , яка одразу побігла до господарства, де вона проживає. Коли вона зайшла до свого будинку, то одразу виявила відсутність грошей в кількості 34 000 гривень в хустинці під подушкою на ліжку. В дальшому вона викликала поліцію, а пізніше їй працівники поліції повернули 27890 гривень. Потерпіла просила суворо не карати обвинувачену, оскільки ОСОБА_5 майже повністю повернула їй викрадені гроші та написала розписку про повернення боргу розміром 2110 гривень.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачена та потерпіла не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності позиції обвинуваченої, тобто визнання нею вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження та документів, що характеризують особу обвинуваченої, а також досудової доповіді.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченої кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винної.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд вважає вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебуває в сімейних відносинах.
За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При обранні ОСОБА_5 , покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, те що вона визнала повністю свою вину, щиро розкаялася в скоєному, має не погашену судимість за умисний корисливій злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, одружена, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обвинувачена частково відшкодувала потерпілій завдану шкоду, остання просила її суворо не карати.

Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.
Як вбачається з висновку органу пробації в досудовій доповіді, беручи до уваги середній ризик небезпеки для суспільства, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване їй кримінальне правопорушення із застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не застосовувався.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробувальним строком на два роки, якщо вона на протязі випробувального строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: грошові кошти в українській валюті номіналом: 500 грн. в кількості - 9 шт., 200 грн. в кількості -83 шт., 100 грн. в кількості -58 шт., 50 грн. в кількості -12 шт., 20 грн. в кількості - 9 шт., 10 грн. в кількості 12 шт., 5 грн. в кількості -18 шт., передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_9