Справа № 202/5054/20
Провадження № 1-кс/202/6204/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001069 від 21.08.2020 року, за ознаками ч.2 ст.186 КК України.

01 вересня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , 21.08.2020 приблизно о 01 год. 50 хв., знаходились біля буд. № 11-А по вул. Калинова у м. Дніпро, де побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підійшов до першого під`їзду вказаного будинку, у руках якого знаходився мобільний телефон марки «Самсунг S9» та на плечі якого знаходилась чоловіча сумка з майном у ній. Побачивши вказаний телефон та чоловічу сумку через плече, що знаходились при ОСОБА_8 , у ОСОБА_6 , раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення зазначеного майна, яке він обрав його об`єктом своїх злочинних посягань.

Так, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_6 , для реалізації свого злочинного умислу, запропонував ОСОБА_7 , підійти до ОСОБА_8 , вибрати зручний момент та вирвати з рук останнього приналежне йому вищезазначене майно, обернувши його на свою користь. На пропозицію ОСОБА_6 , співучасник злочину ОСОБА_7 , відповів згодою, таким чином вказані особи вступили у попередню злочинну змову та розподілили між собою ролі у вчиненні даного кримінального правопорушення, згідно яких, ОСОБА_7 повинен був підійти до ОСОБА_8 , та з метою подавлення волі останнього до опору, нанести йому удар та вирвати зазначене майно, а ОСОБА_6 , повинен був стояти рядом та повинен наносити йому удари, окрім того спостерігати за навколишньою обстановкою та присікти дії потерпілого в разі, якщо останній або інша особа буде чинити опір.

Так, 21 серпня 2020 року близько 01 години 55 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля першого під`їзду буд. № 11-А по вул. Калинова у м. Дніпро, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, діючи відкрито, умисно, повторного, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розподілених ролей, разом зі співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_6 , наблизився до ОСОБА_8 , та, знаходячись позаду нього, наніс 1 удар кулаком своєї правої руки у тім`яну область голови, від якого потерпілий по шатнувся та дезорієнтувався, та 1 сильний удар кулаком правої руки в область верхньої щелепи ОСОБА_8 , від якого останній втратив рівновагу та впав на землю з висоти власного зросту у положенні «лежачі на спині». Не зупинившись на досягнутому, подавляючи волю ОСОБА_8 , до опору ОСОБА_6 , діючи у групі осіб з ОСОБА_7 , почали наносити хаотичні удари по всьому тілу потерпілого влучаючи по різним ділянкам тіла. Після цього, ОСОБА_7 , шляхом ривка зірвав з лівої руки ОСОБА_8 , чоловічий годинник марки марки «Guardo», вартістю 2500 гривень, а ОСОБА_6 , зірвав з пліч останнього чоловічу сумку, у якій знаходилось майно потерпілого і чоловічі окуляри марки «Полароід», вартістю 580 гривень, та шляхом ривка вирвав з рук останнього мобільний телефон марки «Самсунг S9» у корпусі чорного кольору, вартістю 13,000 гривень, що знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 250 гривень, , та інше майно, що не має для потерпілого майнової цінності.

Далі, ОСОБА_6 , діючи у групі осіб з ОСОБА_7 , доводячи єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, утримуючи при собі викрадене майно, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 17 630 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторного за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

01.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 , до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета, а саме годинника марки «Guardo», вилученого у ОСОБА_7 , від 21.08.2020 року; речовим доказом, а саме годинником марки «Guardo», вилученого у ОСОБА_7 , від 21.08.2020 року; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_6 , для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, є підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового слідства, прокуратури та суду. Це обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працевлаштований, живе за рахунок своєї злочинної діяльності, не має міцних соціальних зв`язків, веде аморальний спосіб життя, повторно вчинив вказане кримінальне правопорушення в той час як знаходиться на іспитовому строці і розуміє, що у разі якщо в подальшому відносно нього буде ухвалено обвинувальний вирок, то йому в обов`язковому випадку загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого кримінального правопорушення.

Крім цього той факт, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та на свідків, по кримінальному провадженню, оскільки розуміє, що підозра, яка йому пред`явлена, базується на показах потерпілого та показах свідків у даному кримінальному провадженні, він може здійснити шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск.

Також ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки було встановлено, що вказана особа раніше судима, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знаходиться на іспитовому строці, вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства, не має постійного джерела доходу, не працевлаштований. Таким чином в обґрунтуванні застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також необхідність запобіганням спробам продовжувати свою злочинну діяльність та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, наголосили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0001069, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2020 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069 розпочате 21.08.2020 року.

01.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета, а саме годинника марки «Guardo», вилученого у ОСОБА_7 , від 21.08.2020 року; речовим доказом, а саме годинником марки «Guardo», вилученого у ОСОБА_7 , від 21.08.2020 року; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_6 , для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, усвідомлюючи покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважаю, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму (42 040 грн.) здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 42, 176, 181-183,186,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 17 год. 00 хв. до 30 жовтня 2020 року.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 коп.
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_6 , встановленої застави у розмірі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 коп., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк до 17 год. 00 хв. до 30 жовтня 2020 року:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваним, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 17 год. 00 хв. до 30 жовтня 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1