Справа № 743/1331/20
Провадження №1-кп/743/91/20
УХВАЛА

12 жовтня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 30.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, інваліда 2-ї групи, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Ріпкинського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 30.10.2018.

Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена під час досудового розслідування 25.09.2020, між начальником Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Порядок судового провадження на підставі угод врегульовано положеннями ст. 474 КПК України.

Якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду (ч. 1 ст. 474 КПК України).

Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження (ч. 2 ст. 474 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , до початку розгляду угоди про визнання винуватості, заявив клопотання, яке підтримав прокурор та представник потерпілого, про відмову у затвердженні вказаної угоди та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив клопотання свого захисника задовольнити, не заперечував щодо звільнення його від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Розглянувши зазначене клопотання, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку про його часткове задоволення з огляду на наступне.

Згідно з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, що містяться в матеріалах судового провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи фізичною особою підприємцем, 15.09.2017 уклав договір № 44/2017 з Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації на виконання робіт по об`єкту «Облаштування екологічної стежки РЛП «Нижній Болгач» с. Коробки Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області».

На виконання вказаного договору, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання для отримання бюджетних коштів, виділених Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації на виконання робіт на об`єкті «Облаштування екологічної стежки РЛП «Нижній Болгач» с. Коробки Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області», у невстановлених органом досудового розслідування місці та час, склав та підписав акт прийняття-передачі виконаних робіт № 1 від 03.10.2017, включивши до нього роботи і матеріали, які ним не виконувались та не використовувались.

У подальшому, ОСОБА_4 з метою реалізації наміру, спрямованого на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на облаштування екологічної стежки РЛП «Нижній Болгач» с. Коробки Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, у проміжок часу з 03.10.2017 по 10.10.2017, передав до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації вказаний підроблений акт, використавши його як звіт про виконану роботу та використанні матеріали.

10.10.2017 на підставі вищевказаних договору № 44/2017 від 15.09.2017 та акту прийняття-передачі виконаних робіт № 1 від 03.10.2017, на рахунок ОСОБА_4 було перераховано кошти в сумі 79 000 грн, з яких 39 871 грн були отримані ним шахрайським шляхом, оскільки на час їх отримання роботи, відображені у акті прийняття-передачі № 1 від 03.10.2017, виконані не були, як і не були використані матеріали, зазначені у ньому, чим заподіяв шкоду Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене Кримінальним кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 2 ст. 12 КК України).

З огляду на вид та міру покарання, визначені санкціями ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені вказаними нормами закону, відносяться до проступків.

Положеннями ст. 49 КК України, крім іншого, встановлюються строки із закінченням яких особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України).

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлено ст. 286 КПК України.

Так, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

З огляду на зазначене, а також на те, що положення ст. 49 КК України мають імперативний характер, вони підлягають невідкладному застосуванню судом при встановленні для того підстав, навіть за наявності на його розгляді угоди про визнання винуватості.

За наслідками проведення підготовчого судового засідання, суд приймає одне із рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.

Зокрема, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України (п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України), про що постановляється відповідна ухвала.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Із системного аналізу вказаних норм, вбачається, що постановлення судом у підготовчому судовому засіданні ухвали про закриття кримінального провадження, яка є рішенням за наслідками його проведення, є перешкодою для подальшого розгляду угоди про визнання винуватості та, відповідно, унеможливлює постановлення у цьому ж засіданні ухвали або вироку за результатами її розгляду.

На зазначене також вказує і те, що наслідком постановлення ухвали про відмову у затвердженні угоди, як про визнання винуватості так і про примирення, з будь-яких підстав, яка була укладена на стадії досудового розслідування, є повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, а не його закриття.

Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

На підставі вищевикладеного, та того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків) у період з 03.10.2017 по 10.10.2017, тобто з дня їх вчинення минуло три роки, а за їх вчинення передбачено покарання у виді обмеження волі, враховуючи згоду ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Водночас, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у частині відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 314, 369, 371, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 30.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 30.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1