Єдиний унікальний номер 185/6230/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000009 від 05.07.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда,
Дніпропетровської області, громадянина
України, з середньою освіту, неодруженого,
непрацюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , який проживає за
адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 04.07.2020 року приблизно о 14.00 год., більше точного часу слідству з`ясувати не вдалося, спільно зі своєю цивільною дружиною - ОСОБА_6 , завітали до матері останньої - ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири вказані особи пройшли до кухонної кімнати та спілкувались. В послідуючому 04.07.2020 року, приблизно о 14.30 год., біль точного часу в ході слідства з`ясувати не надалося можливим, ОСОБА_3 сказав що, відлучиться на декілька хвилин щоб попалити та вийшов з кухонної кімнати. Після чого ОСОБА_3 в указаний час зайшов до зальної кімнати, де на одній з полиць меблевої стінки побачив жорсткий диск марки «Силікон Павер» 2.5 Portable Hard Drive Diamond D05, що був під`єднаний до телевізору та в указаний час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного жорсткого диску, що належить ОСОБА_5 . Надалі, ОСОБА_3 , приблизно о 14.35 год., 04.07.2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника майна та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, він діє ніким не поміченим підійшов до полиці меблевої стінки, від`єднав зазначений жорсткий диск від телевізора та надалі таємно, шляхом вільного доступу викрав жорсткий диск марки «Силікон Павер» 2.5 Portable Hard Drive Diamond D05, який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 470,00 грн

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме 40.07.2020 року уклав договір про надання фінансового кредиту під заставу за №025.07ПТЖ435 у Ломбард «Бутенко та компанія», що знаходиться за адресою: м. Павлоград вул. Сташкова 12Д, за що отримав грошові кошти в сумі 405 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 04.07.2020 року о 14.30 год. він, будучі в гостях у матері своєї цивільної дружини, з загальної кімнти за адресою: АДРЕСА_5 викрав жорсткий диск від телевізора, який відніс у ломбарт, та отримав гроші у сумі 405 грн. У скоєному він щиро кається, шкоду відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила покази обвинувачного ОСОБА_3 та суду пояснила, що останній шкоду відшкодував, та притензій до нього вона не має.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нароколога не перебуває, за місцем проживання характерезується задовільно, вину визнав у повному обсязі, шкоду відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення останнього до того, що сталося, а також те, що шкоду потерпілій відшкодовано, та вона притензій до обвинуваченого не має, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- відповідь на запит до ломбарду «ТОВ «Экономь» Бутенко та компанія» - зберагати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1