справа № 563/1015/20
провадження № 1-кп/563/174/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2021 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000273 від 07 жовтня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 22.12.2020 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 04.10.2020 року, близько 22 год. 00 хв. маючи на меті викрасти чуже майно, шляхом вільного доступу, зайшов на територію нежилого господарства ОСОБА_7 , 1963 року народження, жителя с. Городок, Рівненського району, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , де, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що він посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, діючи таємно, зірвавши руками навісний замок із дверей підсобного приміщення, проник всередину та в подальшому викрав металеві розкладні граблі, пластикові граблі, кисточку для фарбування, банку зі фарбою жовтого кольору ємністю 0,9 л, дві пляшки оліфи ємністю 0,5 л кожна, цвяхи довжиною 50 мм загальною масою 2 кг. Після цього, усе викрадене майно ОСОБА_4 переніс до свого господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_3 де його і зберігав. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 410 гривень.
26 жовтня 2020 року начальник Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваний ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 керуючись ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у приміщення.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки із застосування до обвинуваченого ст.75 КК України.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому злочину; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 наполіг на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити дану угоду.

В судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки він з обвинуваченим примирився та жодних претензій до нього не має.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація злочину є - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у приміщення вчинене повторно. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Покарання ОСОБА_4 слід обрати у виді позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Березнівського районного суду Рівненскої області від 22 грудня 2020 року. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання із встановленням іспитового строку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обирались.

Речовий доказ по кримінальному провадженню підлягає поверненню потерпілому.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2020 року, укладену між начальником Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000273 від 07 жовтня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 22.12.2020 року за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк - 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст.76 КК України:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.75 КК України рахувати ОСОБА_4 іспитовий строк з моменту проголошення вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 22.12.2020 року.

Речові докази в кримінальному провадженні: металеві розкладні граблі, пластикові граблі, кисточка для фарбування, банка з фарбою жовтого кольору ємністю 0,9 л, дві пляшки оліфи ємністю 0,5 л кожна, цвяхи довжиною 50 мм загальною масою 2 кг, які під письмову розписку були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити за ним.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційнй суд з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди в провадженні, в якому згідно із ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1