Справа № 545/2149/20
Провадження № 1-кп/545/215/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:
секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у залі судового засідання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.08.2019 року за № 000047 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красинівка Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда дитинства 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , близько 16.00 години 27.07.2019 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с. Дудникове Полтавського району по вул. Молодіжній, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою завдання фізичного болю, наніс малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар зігнутою в кулак рукою в ділянку голови з лівого боку в область скроні, чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину за ч.1 ст. 126 КК України визнав, проти застосування примусових заходів медичного характеру не заперечував. Від дачі пояснень відмовився з тих підстав, що через хвилювання не пам`ятає цієї події.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування примусових заходів медичного характеру не заперечувала, погоджуючись з позицією захисту та доводами ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані під час судового розгляду докази, суд приходить до таких висновків.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , підтверджуються доказами, що були перевірені у судовому засіданні, а саме:

- показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що близько 15-00 год. 27.07.2019 року разом із сестрою ОСОБА_9 та подругою ОСОБА_10 пішли гратися на автобусну зупинку у с. Дудникове і там кидали камінці. У цей час прибіг ОСОБА_6 і сказав: «Ще раз стукнеш, я голову розсаджу», а потім ударив її кулаком по голові, від чого вона вдарилася головою об металевий предмет. Після цього вона побігла додому та розповіла про подію матері, а згодом до них додому прийшов ОСОБА_6 , з якою метою невідомо, тому що вони зачинилися від нього у будинку;

- показаннями законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що близько 15-00 год. 27.07.2019 року її дочки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та їхня подруга ОСОБА_10 пішли гратися на автобусну зупинку у с. Дудникове і там кидали камінці. Згодом вона почула крик ОСОБА_12 , коли вибігла на вулицю, то побачила, що та біжить і плаче, голова розпухла. Повідомила, що ОСОБА_6 ударив її кулаком по голові. Після цього вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Згодом до них додому прийшов ОСОБА_6 , вони злякалися і сховалися до будинку;

- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що близько 15-00 год. 27.07.2019 року разом із сестрою ОСОБА_11 та подругою ОСОБА_10 пішли гратися на автобусну зупинку у с. Дудникове і там кидали камінці по зупинці. У цей час прибіг ОСОБА_6 і ударив ОСОБА_12 кулаком по голові, від чого вона вдарилася головою об металеву частину зупинки. Після цього вони побігли додому та розповіли про подію матері, а згодом до них додому прийшов ОСОБА_6 , з якою метою невідомо, тому що зачинилися від нього у будинку;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що близько 16-00 год. бачила, як її рідна сестра ОСОБА_11 бігла у двір з боку автобусної зупинки і плакала, а хвилин через 5 за нею у двір прибіг ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 21.04.2020 року, згідно з яким остання продемонструвала спосіб та механізм завдання їй удару ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи №530 від 20.05.2020 року, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_8 згідно з наданою медичною документацією встановлений діагноз : закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку,який міг утворитися від дії тупих предметів або при дії об такі, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
- висновком додаткової судово-медичної експертизи №625 від 16.06.2020 року, згідно з яким покази, надані потерпілою ОСОБА_8 під час слідчого експерименту 21.04.2020 року, загалом не суперечить давності, механізму утворення виявленого у неї тілесного ушкодження .
Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке вказане у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразились у умисному завданні удару, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 126 КК України.

Будь-яких доказів захисту на спростування доказів обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння суду не надано.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він, згідно з інформацією КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської районної ради», перебуває під наглядом лікаря- психіатра КНП «Чорнобаївська БПЛ ЧРР» з діагнозом: Розумова відсталість помірного ступеню. Згідно з інформацією Управління соціального захисту населення Чорнобаївської РДА, ОСОБА_6 перебуває на обліку як особа з інвалідністю II групи з 17.12.2010 року (інвалідність з дитинства). Рішенням Чорнобаївського районного суду від 04.10.2011року ОСОБА_6 визнаний недієздатним, як особа, яка за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; опікуном призначено батька - ОСОБА_15 .
Згідно з актом № 301 від 04.08.2020 судово-психіатричної експертизи підекспертного ОСОБА_6 останній на теперішній час будь-якими хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждає, і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості з порушеннями поведінки.
ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь розумової відсталості з порушеннями поведінки у ОСОБА_6 є таким, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.
ОСОБА_6 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Перед судом постати не може. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку
Відповідно до ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом,перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно ст.94КК Українизалежно від характерута тяжкостізахворювання, тяжкостівчиненого діяння, зурахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосуватитакі примусовізаходи медичногохарактеру:1)надання амбулаторноїпсихіатричної допомогив примусовому порядку;2)госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3)госпіталізація до психіатричного закладу з посиленимнаглядом;4)госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч.1ст. 513 КПК Українипід час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи наведене суд вважає,що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно з висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 301 від 04.08.2020 року, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.129, 292, 511,513 КПК України, ст.ст. 18,19,93,94 КК України,

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1