Справа № 577/413/16-к
Провадження № 1-кп/577/18/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" серпня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0000457 від 04.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бондарі, Конотопського району, Сумської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 01.03.2015 року, у період часу з 14-00 до 15-00 години (більш точний час в ході досудового та судового розгляду справи встановити не вдалося) ОСОБА_4 на власному автомобілі марки «ВАЗ 21112» повертаючись до свого місця мешкання застряг в багнюці на АДРЕСА_2 поблизу господарства ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , де почав чекати допомоги свого сусіда ОСОБА_8 .

У той же час ОСОБА_4 почув з боку дворища ОСОБА_6 образи та погрози у свій бік.

У зв`язку з тим, що протягом останніх 4-х років між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 склалися триваючі неприязні відносини, ОСОБА_6 вирішив спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Тому, реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, ОСОБА_6 , взявши предмет, схожий на господарські вила, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вийшов з власного двору на вулицю, та вже перебуваючи на вулиці, біля автомобіля належного ОСОБА_4 умисно наніс один удар металевою частиною предмета, схожого на господарські вила, по голові.

Після цього ОСОБА_6 продовжуючи злочинний намір, не зважаючи на прохання ОСОБА_4 припинити нанесення тілесних ушкоджень, завдав один удар металевою частиною предмета, схожого на господарські вила, в ділянку грудної клітки ОСОБА_4 , який в свою чергу схопив вказаний предмет руками і не втримавшись на ногах впав на землю на живіт, обличчям до низу. В цей час ОСОБА_6 наніс ще не менше 3-х ударів предметом, схожим на господарські вила, по голові ОСОБА_4 та не менше 4-х ударів по спині, коли ОСОБА_4 знаходився в лежачому стані і не міг себе самостійно захистити.

Після чого ОСОБА_6 покинув місце злочину, а ОСОБА_4 цього ж дня звернувся до поліції.

За висновком судово-медичної експертизи № 123 від 02.04.2015 року у ОСОБА_4 на час обстеження мали місце марлева пов`язка на волосистій частині голови, синці в проекції лівої та правої лопатки, поперековій ділянці зліва, в проекції тіла грудини, садна на тильній поверхні 1У п. правої кисті середньої фаланги, тильної поверхні правої кисті, лейкопластирні пов`язки на лівій та правій кисті.

При госпіталізації у відділення мали місце: рана в тім`яній ділянці голови, садно та синець тьмяно потиличній ділянці, рани в ділянці лівої та правої кисті.

Знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ВЛ ст. Конотоп з 01 по 12 березня 2015 року з діагнозом: забійна рана волосистої ділянки голови. Рвані рани правої та лівої кисті.

По ступеню важкості синці, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани, так як для загоєння їх необхідно час більше 6 але менше 21 дня, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні, з посиланням на норми ст.49 КК України, ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечують задоволенню клопотання з огляду на невизнання ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.125 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню, оскільки це право останнього визначене Кримінальним кодексом України.

Суд, вислухавши доводи сторін, приходить до такого висновку.

Виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, законодавець не пов`язує можливість звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК із визнанням винуватості, а тому посилання потерпілого та його адвоката на цю підставу не заслуговує на увагу суду.

За Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року редакція ст.49 КК була змінена і на даний час викладена наступним чином:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Попередня редакція цієї статті, що діяла на час скоєння інкримінованого правопорушення, зазначала про звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Отже, строк по закінченню якого у ОСОБА_6 виникло право на звернення з цим клопотанням, враховуючи, що на даний час ч.2 ст.125 КК віднесена до кримінального проступку, а раніше до злочину невеликої тяжкості, змінений не був.

За таких обставин клопотання ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки на день подання такого клопотання вже минуло понад п`ять років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Оскільки за приписами ст.129 КПК цивільні позови вирішуються одночасно з ухваленням обвинувального вироку, суд вважає, що позови потерпілого ОСОБА_4 та прокурора слід залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення в порядку цивільного судочинства.

Керуючись: ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ст.125 ч.2 КК України закрити.

Позови потерпілого ОСОБА_4 та прокурора залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1