У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2020 Справа №607/14776/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайоиного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора і зобов`язання прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні №0000207,
встановив:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в інтересах потерпілої ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність прокурора і зобов`язання прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні №0000207.

Зі змісту скарги та поданих документів вбачається, що слідчим відділенням Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області вже більш 3 років здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 20.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.5 ст. 185 КК України.

Нагляд за досудовим розслідуванням кримінального провадження, у формі процесуального керівництва, весь час здійснюють прокурори Тернопільської місцевої прокуратури.

В обґрунтування доводів скарги адвокат зазначив, що обставини досудового розслідування даного кримінального провадження та умисні порушення допущені слідчими під час досудового розслідування зумовили звернення потерпілої ОСОБА_4 до прокурора Тернопільської області з клопотанням про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000207 Слідчому Управлінню ГУНП в Тернопільській області та проведення відповідних слідчих дій. Однак, в порушення ст. 220 КПК України, прокурор області у не розглянув зазначене клопотання в строк не більше трьох днів т-моменту подання, конкретно по кожній вимозі.
Із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000207 і доводів скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 вбачається, що колишні співробітники ДПА в Тернопільській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи досвід роботи в правоохоронних органах, що допускає відповідні зв`язки в Національної поліції та прокуратурі області, користуючись юридичною необізнаністю ОСОБА_4 , шляхом шахрайства могли заволодіти її грошовими коштами.
Постановою начальника СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 27 червня 2019 р. кримінальне провадження № 0000207, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 185 КК України було закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишили в силі.

Ухвалою Колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 27.07.2020 року постанову начальника СВ Тернопільського ВП ОСОБА_11 від 27.06.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000207, скасовано, матеріали кримінального провадження повернуто в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, для продовження досудового розслідування, оскільки постанова та матеріали кримінального провадження не відображають конкретних дій слідчого, вчинених на встановлення істини у справі.

Скаржник вказав, що всупереч повноважень, передбачених ст. 39, ст. 40 та ч. 2 ст. 36 KПK України, керівник органу досудового розслідування, слідчі та процесуальні керівники даним кримінальним провадженням не виконали покладені на них обов`язки, на думку ОСОБА_4 , з метою приховування злочину та уникнення винних осіб від законного покарання, тоді як слідчим та прокурорам було достовірно відомо, що матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000207 на момент прийняття рішення про його закриття містили беззаперечні докази вини ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 в шахрайському заволодінні належними ОСОБА_4 грошовими коштами.

Крім того, матеріалах досудового розслідування даного кримінального провадження наявні докази, що дають підстави стверджувати про завідомо протиправні дії слідчих, пов`язані з приховуванням шахрайства вчиненого винними особами, а саме про створення умов для неможливості проведення судово-економічних експертиз, призначених в Тернопільської філії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в рамках кримінального провадження, зокрема, не надання жодного документу експертам для дослідження, а також приховування із матеріалів кримінального провадження документів, що підтверджують рух даних експертиз та їх висновки (постанови про призначення експертиз: від 10.11.2017 року (т.2 а.с. 8-12); від 19.11.2018 року, допущення бездіяльності, пов`язаної з умисним не вилученням в AT «Дельта Банк» м.Київ, за ухвалою слідчого судді від 17.02.2017 року про тимчасовий доступ до документів (т. 1 а.с. 126-137), прямих доказів вини ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 в даному злочині, а саме: оригіналів або навіть копій документів, на підставі яких були викрадені грошові кошти ОСОБА_4 , іншої протиправної бездіяльності.

Таким чином, оскільки, з позиції скаржника, зазначені обставини свідчили про неефективне досудове розслідування, скаржник вважав, що у прокурора наявний процесуальний обов`язок доручити здійснення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня СУ ГУНП в Тернопільській області, у зв`язку з чим звернувся з відповідним клопотанням до Прокурора Тернопільської області П. Бойка від 17.08.2020 року.

Однак, прокуратурою області було направлено лист від 10.09.2020 року, в межах якого вказано, що клопотання ОСОБА_4 в частині проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні надіслано для розгляду в порядку ст. 220 КПК України у Тернопільську місцеву прокуратуру.

Скаржник вбачав у наданій відповіді прокуратури порушення завдань кримінального провадження, оскільки прокурором області не було розглянуто в межах встановленого ст.. 220 КПК України строку, та не надано відповідної постанови, з огляду на що, з метою усунення негативних наслідків вказаної незаконної процесуальної бездіяльності прокурора області, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, в якій просив визнати зазначену бездіяльність протиправною та зобов`язати прокурора Тернопільської області розглянути по суті клопотання потерпілої ОСОБА_4 , а здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, що є предметами кримінального провадження №0000207 від 20.01.2017 року, за ознаками ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 185 КК України, доручити СУ ГУНП в Тернопільській області, нагляд за досудовим розслідуванням доручити прокурорам Тернопільської обласної прокуратури.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги в частині зміни підслідності, в іншій частині скаргу не підтримав. Скаржник ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Прокурори ОСОБА_14 проти задоволення скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскільки прокурор області не є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, до такого не застосовуються вимоги ст. 220 КПК України.

Ознайомившись із скаргою та наданими матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є необгрунтоване та невмотивоване рішення старшого слідчого про відмову в задоволенні нашого клопотання про проведення слідчих дій.

Існування предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК. якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав».

На підставі ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність рішення, дії та/або бездіяльності органу досудового розслідування.

В п.3.2. Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 в справі № 1-17/200930 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за забезпеченням дотримання законності в діяльності правоохоронних органів в період досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини та громадянина.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно із ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина 2 статті 220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту оформляється постановою.

Також відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

На підставі ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням обґрунтувань скарги та наявних у матеріалах справи документів, беручи до уваги надані сторонами пояснення з приводу поданої скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки клопотання ОСОБА_4 від 17.08.2020 року, подане до прокуратури Тернопільської області, про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень слідчому підрозділу вищого рівня, залишилося без відповідного рішення прокурора, яке повинно було бути прийняте у визначеному статтею 220 КПК України порядку, з огляду на що зазначена скаржником бездіяльність прокурора Тернопільської області щодо відсутності рішення за клопотанням ОСОБА_4 підлягає визнанню протиправною із зобов`язанням керівника Тернопільської обласної прокуратури (з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та наказу Офісу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур») розглянути клопотання ОСОБА_4 про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень слідчому підрозділу вищого рівня у встановленому статтею 220 КПК України порядку.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, статтями 3, 9, 38, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області ОСОБА_15 щодо не вирішення клопотання ОСОБА_4 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000207 СУ ГУНП в Тернопільській області від 17.08.2020 року своєю мотивованою постановою.

Зобов`язати керівника Тернопільської обласної прокуратури вжити заходів для вирішення клопотання ОСОБА_4 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000207 Слідчому Управлінню ГУНП в Тернопільській області від 17.08.2020 року, мотивованою постановою.

В задоволенні решти скарги ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з не підтриманням її в суді.

Ухвили оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1