В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001032 від 23.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта неповна середня, одруженого, має 3 дітей, не судимого згідно вимог ст.89 КК України, уродженця с.Чепа Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 22 вересня 2020 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підійшов до території буд. АДРЕСА_2 , незаконно, всупереч волі власника, проник на огороджену територію вказаного будинку шляхом зняття обмежуваного навісу та в подальшому підійшов до вхідних дверей будинку, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства, яке виразилось в нанесенні одного удару долонею в область обличчя потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито, шляхом ривка зірвав в неї з шиї ювелірні вироби із золота, а саме: ланцюжок вагою 10 грам, вартістю 17 750 гривень 00 копійок; ланцюжок вагою 3 грами, вартістю 5325 гривень 05 копійок та підвіску вагою 6 грам, вартістю 10 650 гривень 15 копійок, чим спричинив останній матеріальний збиток, що відповідно до висновку експерта №11/686 від 28.09.2020 року становить суму 33 725 гривень 20 копійок. Після цього ОСОБА_3 покинув територію дворогосподарства.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений з проникненням у житло.

Матеріалами справи не підтверджується така кваліфікація дій ОСОБА_3 як повторність.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (одружений, має на утриманні трьох дітей), раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, розмір завданої шкоди становить 33725, 20 грн., відшкодованої під час досудового розслідування на суму 17750,00 грн. шляхом повернення ланцюжка вагою 10 грам, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст.12 КК України як тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують (щире каяття та сприяння у розкритті злочину) та обтяжують (вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння ) покарання, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах нижньої межі санкції ч.3 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набранням вироком законної сили.

У кримінальному провадженні проведено товарознавчу експертизу Закарпатським науково-дослідним науково-криміналістичним центром МВС України (висновок 28.09.2020 № 11/686). Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України , суд-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.186 КК України та призначити покарання - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дати його фактичного затримання - 24.09.2020 з 16год.20хв.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою до набранням вироку законної сили залишити попередній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 817 гривень 25 копійок (висновок товарознавчої експертизи Закарпатського науково-дослідного науково-криміналістичного центру МВС України № 11/686).

Речові докази ланцюжок вагою 10 грам залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1