Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/715/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 263 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000577 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2020, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гайворон Кіровоградської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, який утриманців не має, працездатний, не працює та не навчається, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості,
засуджений за ч.1 ст.185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) рокита за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покладено на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі на суму 1256,08 грн., що складаються із витрат на проведення судової вибухово-технічної експертизи.
Цим же ви роком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Зазначені злочини ОСОБА_8 вчинив за таких обставин:
В період із 20.10.2019 року по 08.11.2019 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на території Гайворонського міського ринку за адресою: вул. Василя Стуса, 27 м. Гайворон Кіровоградської області, на прилавку відкритої стійки для торгівлі виявив два електричних мережевих фільтри-подовжувачі чорного кольору на п`ять розеток, довжиною по 1,8 метри марки «Merilon» модель «В518» вартістю 125 грн. кожен та радіоприймача марки «Golon» RX-222, червоно-чорного кольору, вартістю 270 гривень, належні потерпілому ОСОБА_9 та в цей час у нього раптово виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного чужого майна.
Невідкладно реалізовуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що власник відволікся та його дій не бачать сторонні особи, шляхом вільного доступу таємно викрав два електричних мережевих фільтри-подовжувачі чорного кольору на п`ять розеток, довжиною по 1,8 метри марки «Merilon» модель «В518» та радіоприймача марки «Golon» RX-222, червоно-чорного кольору.
Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 520 грн., що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Крім того, наприкінці вересня 2019 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на лівому березі р. Південний Буг в м. Гайворон неподалік від вулиці Пісочна, на рибацькому містку, біля берега виявив сумку, всередині якої у паперовому згортку знаходились корпус бойової гранати «РГД- 5» та запал до неї. Одразу після цього у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння без передбаченого законом дозволу зазначених бойових припасів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння боєприпасів, ОСОБА_8 в цей же день та час, наприкінці вересня 2019 року в денний час доби, знаходячись на лівому березі річки Південний Буг, придбав шляхом привласнення знайдений корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії наступального типу «РГД-5» та накольний механізм уніфікованих запалів ручних осколкових гранат, які поклав до кишені одягненої на ньому куртки, та зберігаючи при собі, направився до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив їх зберігати в своєму житловому будинку у обраному ним місці, без передбаченого законом дозволу для подальшого використання на власний розсуд.
26.11.2019 року в період часу із 17.40 години по 18.05 годину в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії наступального типу «РГД-5» та накольний механізм уніфікованих запалів ручних осколкових гранат, яку він придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку експерта №86/1225 від 28.11.2019 року предмети, вилучені 26.11.2019 під час обшуку домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 це:
- корпус бойової ручної осколкової гранати наступального типу «РГД-5», який містить заряд речовини, що відноситься до вибухових речовин, а саме тринітротолуол (ТНТ, тротил);
- засіб підриву - бойовий уніфікований підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, який являється вибуховим пристроєм, що призначений для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат.
Корпус гранати типу РГД-5 та підривач ручних гранат були придатні для вибуху та у зібраному стані являють собою вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів - бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5, яка була придатна для здійснення вибуху.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить змінити вирок районного суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
В решті вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2020 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на час ухвалення вироку суду, а саме 07.07.2020, діяла санкція ч. 1 ст. 185 КК України, яка передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі, а тому такий вид покарання як позбавлення волі не підлягає призначенню ОСОБА_8 , оскільки його застосування погіршує становище.
Враховуючи зазначене, беручи до уваги положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 Кримінального кодексу України, застосуванню підлягає Закон, який пом`якшує або скасовує відповідальність особи.

Вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування закону, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409,4. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_8 за винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,оскільки він свою вину визнав повністю, в суді першої інстанції підтвердив фактичні обставини справи вказані в обвинувальному акті.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч ч.1 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а також носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, обставини вчинення,особу винуватого, який є здоровим, працездатним, на обліку психіатра, нарколога не перебуває, є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

В тай же час суд першої інстанції помилково призначив обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі.
Так з 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким внесено зміни у статтю 185 КК України, а саме в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".

Отже зі змінами внесеними 01.07.2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає більш м`який вид покарання у виді обмеженням волі, що виключає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином враховуючи те, що на час ухвалення вироку суду, а саме 07.07.2020, діяла санкція ч. 1 ст. 185 КК України, яка передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі, колегія судді погоджується з апеляційними доводами прокурора, що призначення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі не підлягає призначенню, оскільки було пом`якшено кримінальну відповідальність.
А тому апеляційні доводи прокурора стосовно того, що судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягає застосуванню та застосовано закон, який не підлягає застосуванню знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене колегія судді приходить до висновку про те, що вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2020 необхідно змінити в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2020 стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, - змінити в частині призначеного покарання.
Вважати засудженим ОСОБА_8
за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у два роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез