Справа № 461/7405/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/137/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2019 року відносно нього за ч.1 ст.126, ст.128 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.126 ст.128 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.126 КК України штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 850 грн.); за ст.128 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 72 КК України призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 , 1 серпня 2017 року, близько 03.00 год., перебуваючи в закладі «Малевич», що на пр. Чорновола, 2 у м. Львові, умисно завдав ударів та наніс побої потерпілому ОСОБА_9 , тобто, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 31 грудня 2017 року, приблизно о 04.15 год., перебуваючи у нічному клубі «Малевич», що за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи недбало та не передбачаючи можливого настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопив потерпілого ОСОБА_10 за тулуб та кинув головою вниз об підлогу, чим заподіяв потерпілому відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння та основи правої половини черепу, забою головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку, що згідно з висновком експерта №35/18 від 17.01.2018 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, тобто, вчинив злочин, передбачений ст.128 КК України.

Не погоджуючись вироком суду обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2019 року в частині призначеного покарання за ст.128 КК України - змінити. Призначити покарання за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У своїй апеляційній скарзі зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, вважає вирок занадто суворим в частині призначення покарання за ст.128 КК України. Вказує, що повністю визнавав свою вину щодо обох вчинених злочинах.

Незважаючи на те, що санкція статті 128 КК України передбачає окрім обмеження волі ще й інші альтернативні покарання, суд призначив найбільш суворий вид покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. Вважає, що достатнім у даному випадку було б покарання у виді громадських робіт.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.126, ст.128 КК України.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_6 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», таке рішення має бути належним чином умотивоване.

Так, на думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік за ст.128 КК України, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи та особу обвинуваченого.

Дане покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде справедливим та достатнім, таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначених у ст. 65 КК України, зокрема і попередження вчинення ОСОБА_6 вчинення нових злочинів, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 128 КК України покарання у виді виправних робіт апеляційний суд підстав не знаходить.

Відтак, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і мотивованим, а апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, в тому числі і тих про які зазначив обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126, ст.128 КК України, без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4