Провадження №1-кп/761/164/2020
В И Р О К
іменем України

14 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретарів с/з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва, кримінальне провадження № 0007114 від 12 липня 2014 року щодо:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти незакінченої вищої, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представників потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

ОСОБА_24 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

У С Т А Н О В И В:

Приблизно наприкінці травня 2014 року ОСОБА_12 , перебуваючи в місті Донецьку, у невстановленої слідством та судом особи безоплатно, без передбаченого законом дозволу, придбав нарізну вогнепальну зброю пістолет зразка 1930-33 р.р. НОМЕР_1 калібру 7,62х25 мм, а також не менше 14 патронів калібру 7,62х25 мм до нього, які є бойовими припасами.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , без передбаченого законом дозволу, переносячи при собі вищевказану вогнепальну зброю та бойові припаси, перевіз їх з міста Донецька до міста Києва, де став зберігати також без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 .

11 липня 2014 року, приблизно о 22 год. 00 хв., продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 поклав собі в сумку вказану вогнепальну зброю - пістолет конструкції Токарева (ТТ) разом з двома магазинами до нього, спорядженими бойовими припасами патронами калібру 7,62х25 мм, в кількості не менш ніж 14 шт., після чого незаконно переніс їх при собі в зазначеній сумці з квартири АДРЕСА_3 в двір будинку АДРЕСА_4 , де продовжив носити при собі без передбаченого законом дозволу приблизно до 01 год. 00 хв. 12 липня 2014 року.

Крім цього, 12 липня 2014 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_12 , незаконно зберігаючи при собі в сумці нарізну вогнепальну зброю пістолет зразка 1930-33 р.р. конструкції Токарева (ТТ) № ЧД 1319 калібру 7,62х25 мм, споряджений патронами відповідного калібру, знаходячись неподалік торгівельного кіоску поряд з будинком АДРЕСА_4 , намагаючись викликати автомобіль таксі, отримав пропозицію раніше незнайомого ОСОБА_25 , що стояв неподалік і чув, як ОСОБА_26 викликав таксі для свого знайомого на АДРЕСА_5 , підвезти його до місця призначення на автомобілі ОСОБА_18 , який також знаходився поряд.

Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_12 сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ-21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_18 сів за кермо, а ОСОБА_25 на переднє пасажирське сидіння. Після цього ОСОБА_12 вказав адресу, до якої йому потрібно прибути, а саме до дитячо-юнацької футбольної школи «Динамо», розташованої по вул. Салютній, 35 в місті Києві, біля повороту на вул. Муромська та на вказаному автомобілі всі перелічені особи вирушили в напрямку вул. Салютної в місті Києві.

В процесі руху, після того як ОСОБА_18 проїхав повз необхідний поворот, у ОСОБА_12 виникло враження, що його навмисне везуть до лісу з метою вчинення проти нього протиправних дій.

ОСОБА_12 попросив ОСОБА_18 , який перебував за кермом, зупинити автомобіль.

Після того, як автомобіль припинив рух та зупинився на узбіччі проїжджої частини дороги навпроти будинку № 11-А по вул. Салютній в м. Києві, приблизно о 01 год. 15 хв. 12 липня 2014 року, ОСОБА_12 здійснив хаотичні постріли в зазначеній вище машині та пішов з місця події додому.

Одна з куль влучила ОСОБА_25 в скроневу ділянку голови справа, спричинивши останньому, згідно висновку експерта № 2316 від 13 жовтня 2014 року, тяжке тілесне ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного проникаючого кульового поранення голови: вхідна рана в скроневій ділянці справа, вихідна рана в скронево-тім`яній ділянці зліва; багатоуламковий перелом кісток черепа (лобної, скроневої, тім`яної, потиличної); крововиливи під тверду (субдуральні гематоми) мозкову оболонку в лобно-тім`яної-скроневих ділянках з обох сторін; крововиливи під м`яку мозкову оболонку в області обох півкуль головного мозку; внутрішньомозкова гематома правої скронево-тім`яної ділянки; ділянки забою-розчавлення лівої півкулі головного мозку, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть потерпілого ОСОБА_25 .

Інша куля влучила ОСОБА_18 в правий плечовий суглоб, внаслідок чого ним було отримане, згідно висновку експерта № 1512/Е від 14 жовтня 2014 року, легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді вогнепального наскрізного поранення правого плечового суглоба: вхідний отвір забійна рана задньої поверхні суглоба округлої форми розміром приблизно 1x0,5см, вихідний отвір забійна рана передньої поверхні суглоба округлої форми розміром приблизно 1x0,5см.

У подальшому, 12 липня 2014 року, приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_12 виніс вогнепальну зброю пістолет конструкції Токарєва (ТТ) та 10 патронів, що є бойовими припасами, з квартири АДРЕСА_3 та залишив на подвір`ї прибудинкової території біля вказаного будинку. Пістолет в подальшому було закопано на тій же території невстановленою особою.

12 липня 2014 року о 12 год. 00 хв., під час проведення огляду місця події працівниками Шевченківського РУ ГУ МВС в м. Києві під шаром ґрунту на прибудинковій території поряд з будинком АДРЕСА_5 виявлено та вилучено пістолет конструкції Токарева (ТТ) та патрони в кількості 10 шт.

Такі дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково (в частині незаконного поводження зі зброєю та завдання вогнепальних поранень потерпілим). Будучи допитаним в судовому засіданні 07 грудня 2020 року, надав показання, згідно яких він, перебуваючи у відрядженні в м. Донецьку в кінці травня 2014 року, у невідомої йому особи придбав пістолет з набоями до нього для можливого захисту свого життя в місті Донецьку, оскільки йому неодноразово там погрожували та цей пістолет з набоями він привіз до міста Києва, де зберігав його вдома. 11 липня 2014 року він мав вирушити в черговий раз у відрядження до м. Донецька та, побоюючись за своє життя, взяв з собою пістолет та приблизно 3000 грн. В цей же день, о 20 год. 30 хв. йому зателефонував його товариш ОСОБА_26 та вони домовились про зустріч. Того ж дня, приблизно о 22 годині 00 хвилин він зустрівся із своїм знайомим та вони зайшли до магазину, який розташований біля будинку АДРЕСА_4 , де купили пляшку горілки та направилися додому до його товариша, але, оскільки в нього вдома була хвора мати, ОСОБА_26 запропонував йому випити горілку в під`їзді, але він відмовився та повідомив, що погано себе почуває та, оскільки вже йому ніхто не зателефонував щодо поїздки до м. Донецька, вирішив йти пішки додому. В цей час він зателефонував дружині та повідомив, що буде ночувати вдома, поїздка відміняється, а ОСОБА_26 викликав йому таксі. Весь цей проміжок часу на вулиці біля кіоску перебували два чоловіка, один із них запропонував його підвезти, а саме ОСОБА_25 , після чого ОСОБА_12 повідомив адресу, куди хоче їхати, сів до салону автомобіля на заднє сидіння та вони поїхали. ОСОБА_18 був за кермом, а ОСОБА_25 на передньому пасажирському сидінні. По дорозі ОСОБА_12 зрозумів, що його везуть не туди і на питання, куди його везуть, вони не відповіли. Зупинились в місцевості, яка схожа на в`їзд до лісу. Враховуючи, що в нього в сумці були гроші, а ОСОБА_18 та ОСОБА_25 про це знали, оскільки бачили як він розраховувався в магазині, у ОСОБА_12 виникла підозра, що його хочуть пограбувати. В той же час ОСОБА_18 схопив його за руку та за сумку, яка висіла через плече, та сказав: «Все приїхали». Заїка повернувся до нього обличчям та намагався зажати його праву руку в своїй лівій руці між спинкою та підголовником, погрожуючи при цьому ножем, та кричав: «Діставай гроші», а ОСОБА_18 мовчки в цей час тримав за ремінь сумки. ОСОБА_12 , вирвавши свою праву руку з рук ОСОБА_25 , закричав, що в нього зброя та в разі якщо вони його не відпустять, він буде стріляти. Але ОСОБА_18 продовжував його утримувати, після чого ОСОБА_12 дістав пістолет, привів його у бойову готовність та націлив його для пострілу в торпедо автомобіля. Наміру когось вбивати в нього не було, він хотів лише їх налякати та здійснив декілька пострілів. Однак, ОСОБА_18 продовжував його утримувати та він здійснив ще декілька хаотичних пострілів, після одного з яких ОСОБА_18 відпустив його ремінь та вибіг з машини, а ОСОБА_25 більше не розмахував ножем. Як вибрався з машини, він не пам`ятає та після цього пішов додому. Прийшовши додому, ОСОБА_12 дружині та тещі про подію нічого не повідомив, так як був в шоковому стані. Вранці він вирішив, що треба йти в поліцію, тільки треба поговорити з дружиною про події, які з ним відбулись. В цей час, поки він обмірковував з чого почати розмову, його теща попрала одяг, а дружина побачила в сумці зброю і сказала, щоб він прибрав її з будинку. Оскільки він мав намір піти в поліцію, він не став ховати зброю, а виніс її на подвір`я та залишив біля сараю, розказав дружині про події, які відбулись вночі. З метою хоч якось заспокоїти дружину, він пішов з нею до магазину, на виході з якого їх з дружиною затримали, як потім, з`ясувалось працівники поліції. Його дружину посадили до іншого автомобіля. Вважає себе невинуватим, оскільки захищався від потерпілих, а їх погрози сприйняв як замах на його вбивство та заволодіння його грошовими коштами. Цивільні позови заявлені потерпілими не визнає в повному обсязі.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_12 , щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України, та намагання викласти фактичні обставини події, які є предметом судового розгляду таким чином, що начебто він захищав своє життя та здоров`я від дій ОСОБА_18 та ОСОБА_25 , суд присяжних вважає частково обгрунтованою.
Показання обвинуваченого ОСОБА_12 щодо того, що він застосував зброю з метою захистити своє життя від нападу ОСОБА_18 та ОСОБА_25 , судом присяжних приймається до уваги, оскільки його посткримінальна поведінка свідчить про те, що ОСОБА_12 не намагався приховати сліди вчинення ним протиправних дій. Переглянута у судовому засіданні відеозйомка вилучення знаряддя вчинення злочину пістолету ТТ є сумнівною в частині намагання ОСОБА_12 приховати пістолет шляхом закопування його в землю на власному подвір`ї. У представленій суду відеозйомці видно, що слідча заздалегідь знала місцезнаходження пістолету. Доказів того, що прання одягу ОСОБА_12 було здійснено саме з метою приховання слідів злочину, а також закопування зброї безпосередньо ОСОБА_12 , обвинуваченням не наведено.

Суд присяжних, здійснивши судовий розгляд, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, приходить до переконання, що в діях обвинуваченого ОСОБА_12 наявна винау вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, яка підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_18 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 вересня 2020 року, дав показання, згідно з якими в липні 2014 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час він разом зі своїм товаришем ОСОБА_25 знаходились біля магазину, де стояв ОСОБА_12 та ще один чоловік. Обвинувачений викликав таксі на вул. Муромську та, оскільки вони були на автомобілі, ОСОБА_25 запропонував підвезти його, після чого той сів до їх автомобіля і вони поїхали. Під час руху автомобіля вони з ОСОБА_12 розмови не вели та конфлікту не мали. ОСОБА_12 сидів на задньому пасажирському сидінні, при цьому від нього тхнуло стійким запахом алкоголю з порожнини рота та він важко дихав. Під`їжджаючи до посольства по вул. Салютній в м. Києві ОСОБА_12 повідомив, що вони вже приїхали і попросив розвернутись. Вони розвернулися, зупинилися і ОСОБА_18 почув звук затвора пістолета, після чого обвинувачений, нічого не пояснюючи, здійснив постріл ОСОБА_25 в голову, а потім почав стріляти по ньому, проте ОСОБА_18 встиг відвернутися від деяких пострілів, але внаслідок стрілянини йому було поранено праве плече. Потім потерпілий ОСОБА_18 вистрибнув з автомобіля, однак обвинувачений продовжував стріляти. В цей час вийшов охоронець з посольства та він разом з ним відійшли на чималу відстань. Після цього ОСОБА_18 зателефонував дружині ОСОБА_25 - ОСОБА_27 та до поліції. Потім пішов на вулицю Саратівську в м. Києві, а коли вже повернувся з поліцією та медичними працівниками, виявив, що автомобіль був не в тому місці де він його залишив, а відкотився метрів на 100. Крім того потерпілий ОСОБА_18 стверджує, що конфлікту, погроз тощо, як з їх боку, так і з боку ОСОБА_12 не було, чому обвинувачений здійснював у нього та ОСОБА_25 постріли йому не відомо. Заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_19 , будучи допитаною в судовому засіданні 25 вересня 2020 року повідомила, що 12 липня 2014 року близько 00 год. 48 хв. їй зателефонував її чоловік ОСОБА_25 та повідомив, що він біля магазину на вул. Туполєва в м. Києві і запитав чи треба щось купити. В подальшому хвилин через 20, зателефонував ОСОБА_18 в стурбованому стані та сказав, щоб вона йшла до магазину, де мав бути якийсь чоловік, якому вона не повинна була дати піти. Вона вибігла до магазину, однак ніякого там чоловіка не було та вона намагалась додзвонитись ОСОБА_25 , однак той не відповідав. В подальшому вона зателефонувала ОСОБА_18 , який повідомив, що в них стріляли і її чоловіка повезли в лікарню, де йому зробили операцію, однак він через 24 дні помер. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_12 майнової та матеріальної шкоди підтримала в повному обсязі.

Вказані показання потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , судом присяжних ставляться під сумнів та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Показання ОСОБА_18 , які узгоджуються з показаннями ОСОБА_19 , не спростовують версію обвинуваченого, що між ОСОБА_12 та потерпілими відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_25 погрожував ОСОБА_12 ножем, а той здійснив постріли з пістолету з метою самозахисту. ОСОБА_18 не надав будь-якого логічного пояснення того, що відбулося в машині та передувало пострілам. Також не надано будь-якого логічного пояснення того, чому ОСОБА_18 посеред ночі (який мав на той час за його словами щомісячну заробітну плату у розмірі 700 дол. США) та ОСОБА_25 (який перебував біля власного будинку та вже йшов додому) раптово вирішили змінити плани і за 30 гривень везти незнайому людину.
Також, з наявної у матеріалах справи деталізації дзвінків по абонентському номеру ОСОБА_18 вбачається, що в період з 20:35 11.07.2014 р. до 21:59 16.07.2014 р. було здійснено лише 3 вихідних дзвінки до поліції (12.07.2014 р. з 01:14 по 01:17) . Таким чином, показання ОСОБА_18 , які узгоджуються з показаннями ОСОБА_19 , щодо їх перемовин по телефону є неправдивими.

В ході судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків сторони обвинувачення, яке ухвалою суду присяжних, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту, з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, задоволено.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується дослідженими письмовими доказами, які долучені до матеріалів судового провадження, а саме:

Даними медичної довідки № 1017 від 12 липня 2014 року відповідно до якої, ОСОБА_25 з діагнозом вогнепальне проникаюче поранення голови госпіталізований 12 липня 2014 року о 02 год. 00хв.
Даними протоколу огляду місця події від 12 липня 2014 року та фототаблицею до нього, проведеного слідчим у відповідності з вимогами КПК України, в ході якого оглянуто місцевість за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 28, де на узбіччі проїзної частини під деревом розташований автомобіль марки «ВАЗ 2112» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, на лобовому склі якого з лівої сторони в нижньому куті виявлено отвір довжиною приблизно 2 см. та шириною 0,7см., на передній лівій дверці автомобіля виявлено отвір довжиною приблизно 2,5 см., шириною 1 см. При огляді салону автомобіля з правої та лівої сторони на передньому пасажирському сидінні виявлені плями від речовини темно-бурого кольору, схожої на кров, зі сторони водія на торпедо виявлено осип скла; на лівій передній дверці з внутрішньої сторони виявлено отвір довжиною приблизно 1,5 см та шириною 0,7 см; на підлозі зі сторони водійського сидіння виявлений металевий предмет, схожий на гільзу; на водійському сидінні виявлені багаточисленні плями темно-бурого кольору; на поверхні ручного гальма виявлена пляма темно-бурого кольору; з правої сторони салону на підлозі виявлений предмет, схожий на гільзу, жетон для проїзду в метрополітені; виявлено та вилучено підголівник з парового переднього пасажирського сидіння; на підлозі біля водійського сидіння виявлено оболонку від кулі; при огляді лівої передньої стійки автомобіля зі сторони сидіння водія з внутрішньої сторони виявлено на пластиковій поверхні отвір діаметром 0,5 см; на торпедо під рулем з правої сторони виявлено отвір діаметром приблизно 0,5 см; між передніми сидіннями виявлено скляну пляшку від пива «Tuborg» зеленого кольору об`ємом 0,33 л; на задньому пасажирському сидінні виявлено та вилучено мікроволокно; на відстані 5 метрів від автомобіля в бік вул. Саратовської на узбіччі проїзної частини виявлено реглан з плямами темно-бурого кольору; на відстані приблизно 20 метрів від автомобіля з правої сторони проїзної частини виявлені предмети, схожі на гільзи та предмет, схожий на кулю.

Так, вказаний прокол огляду місця події вказує на те, що ОСОБА_28 здійснював неодноразові постріли в автомобілі, але не свідчить про цілеспрямованість цих пострілів в область голови ОСОБА_25 . Кульові отвори (вхідний та вихідний) у речовому доказі, (підголовнику), який був також досліджений і в ході судового розгляду, свідчить про те, що постріл було зроблено з дуже незручного положення для цілеспрямованої стрільби. В ході вказаного детального огляду транспортного засобу, не було виявлено жодного предмету, схожого на ніж, як і не виявлено його поруч з транспортним засобом, але цей факт показання ОСОБА_12 в частині погрози його життю ножем з боку потерпілих у повному обсязі не спростовує. У протоколі огляду місця події від 12.07.2014 зазначено, що огляд проводився приблизно на території місцевості 17 на 17 метрів за адресою АДРЕСА_6 . Згідно свідчень потерпілого ОСОБА_18 , коли він повернувся на місце подій з поліцією, побачив, що машина була в 100 м від місця стрільби. Це підтверджує свідок ОСОБА_29 , який показав, що машина після пострілів котилась від стадіону до ліцею. Тобто постріли було здійснено в іншому місці, а огляд місця було зроблено там, куди автомобіль скотився. Отже, реальне місце події не оглядалось.

Згідно протоколу огляду місця події від 12 липня 2014 року, оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 18-Г та вилучено дві порожні пляшки з-під пива ємкістю 0,5 л. Згідно показань свідка ОСОБА_30 , ОСОБА_12 вживав пиво. Висновок дактилоскопічної експертизи щодо наявності відбитків пальців ОСОБА_12 на вилучених пляшках пива відсутній. Експертиза на наявність алкоголю в організмі ОСОБА_12 не проводилась, не зважаючи на те, що затримання відбулось через нетривалий час після подій.

Таким чином, позиція сторони обвинувачення щодо вчинення інкримінованих правопорушень в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 не знаходить підтвердження в матеріалах справи.

Даними протоколу огляду місця події від 12 липня 2014 року з фото-таблицею, відповідно до яких оглянуто приймальне відділення лікарні № 17, розташованої по вул. Лабораторній, 14-20 в м. Києві, а також виявлено і вилучено особисті речі та документи ОСОБА_25 , серед яких не виявлено предмету, схожого на ніж. Але, як було зазначено вище, реальне місце події не оглядалось.

Даними протоколу огляду місця події від 12 липня 2014 року з фото-таблицею та відеозаписом до нього, який був безпосередньо переглянутий в ході судового розгляду, відповідно до якого проведено огляд заднього двору будинку АДРЕСА_7 та шляхом викопування виявлено та вилучено пакет з надписом «Велика Кишеня», в якому знаходився пістолет типу «ТТ» та 10 патронів. Над клумбою № 1 виявлено сушарку з одягом та виявлено куртку «Коламбіа» чорного кольору з металевою застібкою типу «блискавка». Вказані речі було вилучено.

Аналізуючи вказаний протокол, суд присяжних вважає, що він містить об`єктивні дані, які є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, але не вказують, що саме обвинувачений намагався приховати знаряддя вчинення злочину та, в свою чергу, не спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_12 щодо того, що він залишив пістолет біля сараю на подвір`ї свого будинку та мав намір у подальшому повідомити правоохоронні органи про обставини події, яка відбулася за його участю вночі 12 липня 2014 року.
Згідно відеозапису, на сушарці неприховано висять чоловічі речі, зокрема куртка, штани, футболка. На думку суду присяжних це не може свідчити про прагнення ОСОБА_12 умисно, шляхом очищення одягу, приховати обставини вчинення злочину, з метою уникнення відповідальності . Суд присяжних при цьому врахував, що вказаний огляд був проведений слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_31 з дотриманням вимог ст.ст. 233, 234, 237 КПК України, про що також свідчить і відеозапис. Але на думку суду присяжних посилання обвинуваченого ОСОБА_12 , що його теща ( ОСОБА_32 ) проти власної волі надала доступ для проведення огляду, в тому числі і подвір`я будинку, в якому він проживає, зазначеним відеозаписом не спростовується, оскільки громадянка ОСОБА_32 судом в якості свідка не допитувалась.
На вказаному відеозаписі присутня дружина ОСОБА_12 ( ОСОБА_33 ), яка також надала добровільну згоду на проведення огляду подвір`я та будинку АДРЕСА_5 . Оскільки громадянка ОСОБА_33 судом в якості свідка не допитувалась, це також не спростовує показання обвинуваченого щодо здійснення тиску на його дружину в перебігу його затримання.

Даними протоколу огляду місця події від 05 серпня 2014 року з фото-таблицею, проведено огляд трупу ОСОБА_25 , та зафіксовано тілесні ушкодження на тілі останнього.

Згідно висновку експерта № 2316 від 13 жовтня 2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_25 , встановлено, що останній отримав тяжке тілесне ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного проникаючого кульового поранення голови: вхідна рана в скроневій ділянці справа, вихідна рана в скронево-тім`яній ділянці зліва; багатоуламковий перелом кісток черепа (лобної, скроневої, тім`яної, потиличної); крововиливи під тверду (субдуральні гематоми) мозкову оболонку в лобно-тім`яної-скроневих ділянках з обох сторін; крововиливи під м`яку мозкову оболонку в області обидвох півкуль головного мозку; внутрішньомозкова гематома правої скронево-тім`яної ділянки; ділянки забою-розчавлення лівої півкулі головного мозку. Вогнепальне поранення голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Вищевказані дані, з врахуванням масивності переломів кісток черепу, та ушкодження головного мозку вказують на те, що поранення голови утворилося від дії вогнепального снаряду в результаті проведення пострілу з вогнепальної зброї. Смерть ОСОБА_25 наступила від вогнепального наскрізного проникаючого кульового поранення голови із переломами кісток черепу та ушкодження головного мозку. Враховуючи локалізацію та масивність спричиненого вогнепального нарізного проникаючого кульового поранення голови ОСОБА_25 , він не міг самостійно пересуватися та вчинити будь-які дії після отриманих тілесних ушкоджень.

На думку суду присяжних, даний висновок експерта лише фіксує та описує наявні тілесні ушкодження ОСОБА_25 та не підтверджує прицільності стрільби, а отже, не спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_25 .

Згідно акту судово-медичного дослідження № 1741 від 13 серпня 2014 року, проведено судово-токсикологічне дослідження внутрішньої мозкової гематоми від трупа ОСОБА_25 та не знайдено метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 764 від 22.08.2014 року, в крові трупа ОСОБА_25 виявлені антигени В, Н.

Висновком експерта № 1512 Е від 14 жовтня 2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_18 , встановлено, що у ОСОБА_18 виявлено вогнепальне наскрізне поранення правого плечового суглоба: вхідний отвір забійна рана задньої поверхні суглоба округлої форми розміром приблизно 1х0,5 см, вхідний отвір забійна рана передньої поверхні суглоба округлої форми розміром приблизно 1х0,5 см при ревізії установлений наскрізний характер поранення. Характер та морфологія ушкодження свідчать про те, що воно утворилося від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та високою кінетичною енергією, що характерно для кулі, за давністю утворення, може відповідати 12 липня 2014 року, не є небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний висновок експерта лише фіксує наявні тілесні ушкодження ОСОБА_18 , однак не спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_18 .

Згідно висновку експерта № 555 від 28 липня 2014 року, проведено балістичну експертизу та встановлено, що наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет, що був вилучений 12 липня 2014 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 , відноситься до нарізної вогнепальної зброї. Наданий предмет схожий на пістолет є пістолетом зразка 1930-33 р.р. конструкції Токарева (ТТ) № ЧД 1319 калібру 7,62х25 мм виробництва СРСР; придатний для стрільби. Надані на дослідження 10 предметів схожих на патрони, що були вилучені 12 липня 2014 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї патронами калібру 7,62х25 мм, що споряджені оболонковими кулями, виготовлені промисловим способом на Юрюзанському патронному зводі (СРСР) у 1951 році, придатні для стрільби.

Вказаний висновок експерта вказує на те, що вилучений, придатний до стрільби, пістолет та патрони до нього на подвір`ї ОСОБА_12 відноситься до вогнепальної зброї та бойових припасів на придбання, зберігання, носіння яких необхідний передбачений законом дозвіл.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 липня 2014 року, свідок ОСОБА_34 впізнала особу, яка зображена під номером 2 ( ОСОБА_28 ), як особу, яка разом з ОСОБА_35 в ніч з 11 липня 2014 на 12 липня 2014 купувала в торгівельному кіоску, що по АДРЕСА_4 , продукти та алкогольні напої.

Згідно довідки № 2122 від 14 серпня 2014 року, ОСОБА_25 на обліку у лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно довідки № 331035 від 25 липня 2014 року, ОСОБА_25 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно вимоги про судимість та притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_25 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Згідно довідки № 2121 від 14 серпня 2014 року, ОСОБА_18 на обліку у лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно довідки № 331033 від 25 липня 2014 року, ОСОБА_18 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно характеристики від 29 липня 2014 року, ОСОБА_18 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 та від сусідів та мешканців будинку заяв, скарг не надходило.

Згідно вимоги про судимість та притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_18 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Незважаючи на те, що надані стороною обвинувачення характеризуючі документи щодо потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_25 у своїй сукупності свідчать про те, що останні не схильні до вчинення протиправних діянь, низка їх дій по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_12 (який також характеризується позитивно та не має судимостей), що мали місце в ніч з 11 на 12 липня 2014 року, на думку суду присяжних не спростовують позицію сторони захисту щодо здійснення нападу потерпілих на ОСОБА_12 з метою заволодіння грошовими коштами.

Речові докази: підголівник з автомобіля, пістолет конструкції Токарева (ТТ) з патронами до нього, що надані прокурором, безпосередньо оглянуті в ході судового розгляду. При цьому встановлено, що на підголівнику міститься отвір від кулі, а номер, який вказаний на пістолеті, відповідає номеру пістолета, вилученого в ході огляду місця події 12 липня 2014 року за адресою: м. Київ, вул. Муромська, 18-А.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 715 від 28 серпня 2014 року, проведено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_12 та встановлено, що на час проведення експертизи ОСОБА_12 на будь-яке психічне захворювання не страждає і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. У періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_12 , останній на будь-яке психічне захворювання не страждав, за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи та у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_12 , останній на будь-яку наркологічну залежність (хронічний алкоголізм, наркоманію) не страждав.

На думку суду присяжних, цей акт експертизи у сукупності з іншими доказами по справі, а саме відсутність попереднього знайомства обвинуваченого з потерпілими, нетривалий час спільної поїздки автомобілем, спростовує тезу сторони обвинувачення щодо «раптово виниклої неприязні» ОСОБА_12 до постраждалих як мотиву злочину. Інших мотивів вчинення ОСОБА_12 злочину стороною обвинувачення не наведено.

Крім того, судом 03 жовтня 2017 року призначена комплексна трасологічна (балістична) експертиза у справі, відповідно до якої експертом складено висновок за результатами проведення комплексної експертизи зброї та судово-медичної експертизи № 20980/20981/17-31/185-2017/О від 15 квітня 2019 року та встановлено, що «взаєморозташування потерпілого ОСОБА_25 та обвинуваченого ОСОБА_12 під час здійснення пострілу, яким уражено голову ОСОБА_25 , 12 липня 2014 року в салоні автомобіля ВАЗ 21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 », встановити не можливо, так як особа, яка здійснювала постріли могла знаходитись, як в салоні автомобіля, так і за його межами. Дистанція з якої було проведено постріл крізь підголовник складає близько 3 см від дульного зрізу, з контактом зброї з підголовником. Траєкторія польоту снаряду в момент здійснення пострілу крізь підголовник до внутрішньої поверхні лівої передньої двері автомобіля ВАЗ 21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - з заду на перед, з права на ліво, згори до низу під кутом близько 30° по вертикалі відносно кузова автомобіля. Враховуючи розташування, форму (воронкоподібна, з напрямком з середині на зовні), розміри отвору, можна зробити висновок про те, що постріл було здійснено з середини салону автомобіля в бік лобового скла, але в зв`язку з тим, що отвір в лобовому склі один, більш ніяких пошкоджень, утворених від зброї не виявлено, встановити місцерозсташування зброї відносно отвору в лобовому склі на надалось можливим. Дати відповідь на питання з якої відстані здійснено постріл в потерпілого ОСОБА_25 , та чи виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_36 сліди пострілу з близької відстані, якщо так то які саме, не є можливим у зв`язку з наданням ОСОБА_37 медичної допомоги з оброблення ран та проведення оперативного втручання.

На думку суду присяжних, дана експертиза не спростовує версію ОСОБА_12 про здійснення на нього нападу та не доводить наявність у нього умислу на спричинення смерті потерпілим.

Одночасно суд присяжних не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення:

витяг з ЄРДР, постанову про доручення проведення досудового розслідування декільком слідчим, постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, рапорт о/у СКР 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_38 , постанову про визнання речовими доказами, передачу їх на зберігання та визначення місця зберігання предметів від 21 вересня 2014 року; протокол огляду місця події від 12 липня 2014 року, відповідно до якого оглянуто двоповерховий приватний будинок АДРЕСА_7 , в ході якого нічого не було вилучено; постанову про призначення судово-медичної експертизи від 14 серпня 2014 року; постанову про призначення дактилоскопічної експертизи від 10 вересня 2014 року; постанову про призначення судової хімічної експертизи продуктів пострілу від 16 липня 2014 року та 19 липня 2014 року; постанову про визнання речовими доказами, передачу їх на зберігання та визначення місця зберігання предметів від 22 вересня 2014 року; постанову про призначення судово- криміналістичної експертизи дослідження зброї та боєприпасів від 12 липня 2014 року; постанову про визнання речових доказів, передачу їх на зберігання та визначення місця зберігання предметів від 22 вересня 2014 року та від 25 вересня 2014 року; постанову про призначення судово-хімічної експертизи волокон та волокнистих матеріалів, речовин та виробів з них від 12 липня 2014 року; постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 21 жовтня 2014 року; протокол затримання ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України від 12 липня 2014 року; постанова про призначення амбулаторної судово-психіатричної наркологічної експертиз від 21 серпня 2014 року, протокол огляду від 12 липня 2014 року, висновку експерта № 909 від 14 липня 2014 року, висновок експерта № 1240 від 23 вересня 2014 року, висновок експерта № 811хс від 11 серпня 2014 року, висновок експерта № 785хс від 08 серпня 2014 року, висновок експерта № 810хс від 08 серпня 2014 року, оскільки самі по собі вказані документи не містять даних, що мають значення для питань цього розгляду, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону уповноваженими особами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд присяжних зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд присяжних дослідив, оцінив та проаналізував отримані і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, та прийшов до переконання, що:

1.вина ОСОБА_12 в умисному вбивстві та у вчиненні закінченого замаху на навмисне вбивство двох та більше осіб (ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України) є не доведеною.

2.вина ОСОБА_12 у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження громадянину ОСОБА_25 , що спричинило смерть останнього (ч. 2 ст. 121 КК України) є доведеною поза розумним сумнівом.

3.вина ОСОБА_12 у завданні умисного легкого тілесного ушкодження громадянину ОСОБА_18 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч. 2 ст. 125 КК України) є доведеною поза розумним сумнівом.

4.вина ОСОБА_12 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу (ч. 1 ст. 263 КК України) є доведеною поза розумним сумнівом.

На думку суду присяжних, по справі зібрано достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_39 , суд присяжних враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом присяжних не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжуть покарання обвинуваченого, судом присяжних не встановлено.

Також при призначенні покарання суд присяжних враховує, що ОСОБА_12 є раніше не судимою особою, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 715 від 28 серпня 2014 року у період інкримінованих йому правопорушень міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на наркоманію та алкоголізм не страждав та не страждає, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, обставини їх вчинення, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, зокрема ОСОБА_12 позитивно характеризувався за місцем роботи, будучи заступником головного бухгалтера ТОВ «ХОШІ», посередньо характеризувався за місцем попереднього ув`язнення та відсутності обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, характер вчинених діянь, тяжкість наслідків та керуючись ч.1 ст. 70 КК України, суд присяжних вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за кожен злочин окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на переконання суду присяжних, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_12 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В рамках даного кримінального провадження потерпілими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 як позивачами, було заявлено цивільні позови про відшкодування завданої їм внаслідок скоєння злочинів ОСОБА_12 матеріальної та моральної шкоди.
Так, потерпілий ОСОБА_18 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 7 586, 40 грн. в частині відшкодування майнової шкоди за пошкоджений автомобіль та грошові кошти в розмірі 50 000 грн. в частині відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_12 .
Потерпіла ОСОБА_40 просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 45 211 грн. 71 коп., в частині відшкодування майнової шкоди, оскільки вказані грошові кошти нею були витрачені на лікування та поховання її чоловіка ОСОБА_25 , та грошові кошти в розмірі 150 000 грн. в частині відшкодування моральної шкоди завданої злочинними діями ОСОБА_12 , які виразились у смерті її чоловіка, який був єдиним годувальником у сім`ї.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вимоги своїх позовних заяв підтримали та просили про їх задоволення з викладених у них підстав.

Відповідач ОСОБА_12 заперечував проти задоволення цивільних позовів в повному обсязі оскільки, за його версією, він умисно не вчиняв будь яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Вислухавши пояснення позивачів та відповідача, а також вивчивши матеріали кримінального провадження, суд присяжних дійшов висновку про часткове задоволення позовів ОСОБА_18 . ОСОБА_19 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене і ст. 22 ЦК України, відповідно до ч.ч.1-3 якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Враховуючи те, що внаслідок кримінально протиправних дій спричинених ОСОБА_12 , які відбулись в ніч з 11 липня 2014 року на 12 липня 2014 року, щодо у завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження громадянину ОСОБА_25 , що спричинило смерть останнього, та завданні умисного легкого тілесного ушкодження громадянину ОСОБА_18 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, було пошкоджено автомобіль ОСОБА_18 та дружиною ОСОБА_25 ОСОБА_19 витрачені кошти на лікування та поховання ОСОБА_25 , що підтверджуються відповідними чеками, суд присяжних виходячи з наданих доказів, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення цивільних позовів в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_18 в розмірі 7586, 40 грн., а ОСОБА_19 в розмірі 45 211 грн. 71 коп.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_18 про стягнення з ОСОБА_12 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., та вимоги ОСОБА_19 , про стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000 грн., суд присяжних виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_18 , суд присяжних, беручи до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне та достатнє стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. на відшкодування завданої останньому моральної шкоди.

Що стосується решти заявленої суми відшкодування, на переконання суду присяжних вона є недоведеною позивачами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у розумінні ст. 60 ЦПК України, та цивільні позови в цих частинах не містять обґрунтованих посилань на те, з яких міркувань вони виходили, а отже задоволенню не підлягають.

Арешт на майно обвинуваченого накладено не було.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили - не встановлено.

Початок строку покарання обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку для виконання в частині призначеного покарання.

При цьому, в строк призначеного покарання ОСОБА_12 слід зарахувати попереднє ув`язнення з 12 липня 2014 року до 15 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з огляду на наступне.

Так, частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

В той же час, відповідно до пункту 106 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Крім того, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні вчинив кримінальне правопорушення до 23 грудня 2015 року та утримувався під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 12 липня 2014 року по 15 лютого 2018 року, то попереднє ув`язнення останньому слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У справі залучено судових експертів криміналістів, вартість послуг яких по проведенню експертних досліджень склала у сумі 29 649 гривень 28 копійок, що суд визнає процесуальними витратами у кримінальному провадженні, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21124» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 (переданий на зберігання ОСОБА_18 ) - залишити у володінні та розпорядженні потерпілого ОСОБА_18 ; чорну куртку, належну ОСОБА_12 (передана на відповідальне зберігання родичам ОСОБА_12 ) залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_12 ; пістолет № НОМЕР_3 , два магазини, три патрони (один демонтований), чотири гільзи, одна стріляна куля, дві частини оболонки від кулі, протирку каналу ствола, сумку чорного кольору та два поліетиленові пакети, одну пляшка з-під пива «Туборг» та дві пляшки з-під пива «Бархатное» - знищити; підголівник з отворами від куль- повернути у володіння та розпорядження потерпілого ОСОБА_18 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 391 КПК України, суд присяжних,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у виді 7 (семи) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_12 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 12 липня 2014 року і до 15 лютого 2018 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з повним відбуванням призначеного ОСОБА_12 покарання, запобіжний захід щодо нього не обирати.

Цивільні позови ОСОБА_18 та ОСОБА_19 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_18 , 7 586 гривень 40 копійок, заподіяної кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_18 , 10 000 гривень 00 копійок, заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_19 , 45 211 гривень 71 копійку, заподіяної кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 29 649 гривень 28 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням у кримінальному провадженні судових експертів.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21124» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 (переданий на зберігання ОСОБА_18 ) - залишити у володінні та розпорядженні потерпілого ОСОБА_18 ; чорна куртка, належна ОСОБА_28 (передана на відповідальне зберігання родичам ОСОБА_12 ) залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_12 ; пістолет № НОМЕР_3 , два магазини, три патрони (один демонтований), чотири гільзи, одна стріляна куля, дві частини оболонки від кулі, протирка каналу ствола, сумку чорного кольору та два поліетиленові пакети, одна пляшка з-під пива «Туборг» та дві пляшки з-під пива «Бархатное» - знищити; підголівник з отворами від куль повернути у володіння та розпорядження потерпілого ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ______________ ОСОБА_1

Суддя: _____________ ОСОБА_2

Присяжні: _____________ ОСОБА_5

ОСОБА_3

_____________ ОСОБА_4