Справа № 676/5864/18
Провадження № 1-кп/676/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янець - Подільському кримінальне провадження №0000578 від 10 квітня 2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янця-Подільського Хмельницької області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 24 червня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт (не відпрацьовано 40 годин громадських робіт),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

09 квітня 2018 року близько 23 години ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу входу у під`їзд АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки, що виникла на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень без умислу спрямованого на позбавлення життя умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя останнього, чим завдав йому фізичного болю, але не спричинив тілесних ушкоджень. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в момент, коли ОСОБА_5 сидів зверху на тулубі ОСОБА_6 та тримав руки останнього, не даючи змоги йому вирватись та спричинити тілесні ушкодження, ОСОБА_6 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно вкусив ОСОБА_5 за верхню губу, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, які по ступені тяжкості відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім цього,10 квітня 2018 року близько 3 години ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу виходу з під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, що виникла на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень без умислу спрямованого на позбавлення життя умисно наніс ОСОБА_5 металевими плоскогубцями, які тримав у правій руці, 1 удар в лобну ділянку та 3 удари в область тім`яної ділянки голови останнього зліва, а також 1 удар в область лівого передпліччя, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани волосяної частини голови в лобній ділянці по середній лінії, ран в лобній ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці, рани заднє-зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, які по ступені тяжкості відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України,визнав повністю, погодився із фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. Не погодився із кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопрушення підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , дав показання про те, що09 квітня 2018 року близько 22 години, коли перебував дома разом із дружиною, до них прийшла подруга дружини ОСОБА_8 , яка посварилась із обвинуваченим, з яким на той час спільно проживали. ОСОБА_6 мав намір з`ясувати відносини із ОСОБА_9 , тому прийшов до під`їзду їх будинку, де сталася суперечка між ним та ОСОБА_6 . Зокрема обвинувачений наніс йому один удар лівою рукою в праву половину обличчя, після чого він схопив його за руки та між ними почалася штовханина. В якийсь момент вони внаслідок такої штовханини не втримались і впали на землю таким чином, що потерпілий опинився під обвинуваченим. Щоб уникнути нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень, потерпілий зумів перекрутитись таким чином, що опинився вже на ньому зверху та намагався схопити його руки, однак в цей час ОСОБА_6 підняв свою голову та вкусив потерпілого за ліву половину верхньої губи, в результаті чого в нього почалася кровотеча. Після цього їх розтягли в різні сторони знайомі потерпілого і цей епізод бійки припинився, а обвинувачений ОСОБА_6 пішов з двору, а дружина ОСОБА_10 викликала поліцію, які проводили опитування. Після цього він поїхав до травмпункту міської лікарні, де отримав медичну допомогу. Після повернення з травмпункту близько 03 години 10 квітня 2018 року, перебуваючи дома, знову почув шум біля вхідних дверей своєї квартири. Відчинивши двері, потерпілий побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який почав тікати на перший поверх будинку, тому він побіг за ним. Коли потерпілий виходив з під`їзду, то на нього раптово із-за дверей накинувся ОСОБА_6 , який тримав в руці плоскогубці, якими наніс 4 удари в область голови зліва та один удар в ліве передпліччя. Після цього він вихопив у нього з рук плоскогубці та почалась знову штовханина, яка припинилась тоді, коли потерпілий зумів нанести удар у відповідь ОСОБА_6 , який почав тікати. На цьому суперечка припинилася. Швидку за наслідками цієї бійки не викликали,а вже зранку поїхав в лікарню. Також потерпілий у поданій письмовій заяві зазначив, що матеріальна шкода йому не відшкодована, наміру відмовлятись від обвинувачення він не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_10 дала показання суду про те, що 09 квітня 2018 року близько 22 години перебувала дома разом із чоловіком ОСОБА_5 та подругою ОСОБА_11 , яка посварилась із обвинуваченим, з яким на той час спільно проживали. В них перестав працювати телевізор, тому вони вийшли на вулицю подивитись в чому причина. ОСОБА_6 мав намір з`ясувати відносини із ОСОБА_9 , тому прийшов до під`їзду їх будинку, однак ОСОБА_12 його не пускав, тому між ними сталася суперечка, зокрема ОСОБА_6 кинувся на її чоловіка, схопив його за одяг і почав наносити удари руками в ділянці обличчя, голови, але скільки наніс ударів та куди саме не пам`ятає. ОСОБА_12 почав відступати в сторону та в якийсь момент впав, а ОСОБА_6 сів зверху на нього. Вона схопила ОСОБА_6 за плечі ззаду та намагалась відтягнути останнього від її чоловіка. Потім ОСОБА_12 якимось чином вивернувся і опинився зверху на ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_12 намагався руками схопити руки ОСОБА_6 , щоб той не бився, а потім в якійсь момент відхилив голову і вона побачила кров на його обличчі, подумавши спочатку, що це розбитий ніс свого чоловіка. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розборонили. Вже в лікарні встановили відсутність частини верхньої губи.

Свідок ОСОБА_8 дала показання суду про те, що дійсно станом на квітень 2020 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_6 . Після того, як вона з ним посварилась, вона пішла разом із дитиною до ОСОБА_13 додому і там залишилась ночувати. Знає, що на вулиці була сварка між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка закінчилась бійкою, однак свідком цих подій вона не була, оскільки залишилась в квартирі і вкладала дітей спати. Пізніше повернувся ОСОБА_5 , на обличчі та руках якого була кров. Також в під`їзді була кров. Про обставини бійки знає лише зі слів ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_14 дав показання суду про те, що в квітні 2018 року поліцією було отримано повідомлення про пошкодження майна, після чого він поїхав на виклик. Прибувши на виклик, жінка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_6 пошкодив майно. Через дві години знову прийшло повідомлення про те, що були заподіяні тілесні ушкодження, тому він знову поїхав на виклик. Прибувши на місце, був виявлений потерпілий ОСОБА_12 , в якого було обличчя та футболка в крові, який повідомив, що йому були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Крім нього також були інші особи: дружина потерпілого, двоє свідків, співмешканка ОСОБА_6 , всі вони вказували на те, що тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні саме ОСОБА_6 . За наслідками цього інциденту була викликана СОГ, яка вже і проводила усі слідчі дії.

Крім цього, винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується даними протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10 квітня 2018 року, згідно з якою потерпілий ОСОБА_5 повідомив про те, що 09 квітня 2018 року близько 23 години ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин спричинив йому тілесні ушкодження (а.м.к.п.8-9).
Даними протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28 серпня 2018 року, згідно з якою потерпілий ОСОБА_5 повідомив про те, що 10 квітня 20018 року близько 03 години ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження (а.м.к.п.77-78).
Витягом з ЄРДР № №0000578 від 10 квітня 2018року, яким зареєстровані кримінальні правопорушення за фактом спричинення ОСОБА_6 09 квітня 2018 року близько 23 годин потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило непоправне знівечення обличчя ч. 1 ст. 121 КК України, а також 10 квітня 2018 року близько 3 години легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ч. 2 ст. 125 КК України (а.м.к.п.82-83).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2018 року та продемонстрованим відеозаписом слідчої дій (а.м.к.п.22-23), який проводився у відповідності до вимог ст.240 КПК України відповідно до яких ОСОБА_5 показав, що він сидів на лавочці, а ОСОБА_6 підійшов та наніс один удар лівою рукою (чи долонею, чи кулаком не пам`ятає) в праву половину обличчя. Потім ОСОБА_5 встав, він та ОСОБА_6 схопили один одного, як не пам`ятає, але стояли обличчям до обличчя, і почали боротися, при цьому відійшли в сторону. Потім ОСОБА_5 показав як ОСОБА_6 кинув його на землю на спину, а сам сів зверху. ОСОБА_5 вивернувся та перевернув ОСОБА_15 на землю, а сам сів зверху та намагався йому скрутити руки спереду. В цей момент ОСОБА_6 підняв голову та вкусив ОСОБА_5 за верхню губу. Після цього їх розборонили. Під час другого інциденту ОСОБА_5 показав, як вибіг з під`їзду на вулицю і в цей момент відчув удар в ліву половину волосистої частини голови предметом, який був у руці у Ростислава, але в якій руці саме не пам`ятає. В момент нанесення першого удару ОСОБА_15 знаходився за дверима під`їзду зліва. Потім ОСОБА_5 почав відходити назад в під`їзд та побачив, що в одній руці ОСОБА_15 була пилка, а в іншій руці плоскогубці. ОСОБА_5 схопив своєю правою рукою за пилку, а ОСОБА_15 продовжував наносити удари плоскогубцями, які він тримав в руці. При цьому він наніс ще декулька ударів, один з яких прийшовся по лівій в руці в той момент коли ОСОБА_5 закривав нею голову від ударів.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2018 року та продемонстрованим відеозаписом слідчої дій (а.м.к.п.24-25), який проводився у відповідності до вимог ст.240 КПК України відповідно до яких ОСОБА_10 показала, яким чином були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Даними протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження від 28 серпня 2018 року, згідно з яким оглянуто карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 , зокрема запис від 10 квітня 2018 року лікаря травматолога, який зафіксував скарги пацієнта на наявність ран голови, відсутність частини верхньої губи, травми лівого передпліччя, які зі слів хворого отримав під час бійки зі знайомим. Потерпілому надано медичну допомогу та призначено лікування (а.м.к.п.60-63).

Даними протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження від 28 серпня 2018 року, згідно з яким оглянуто три фотознімки із зображенням обличчя ОСОБА_5 (а.м.к.п.66) та дослідженими в судовому засіданні вказаних фотознімків, на яких зафіксовано обличчя потерпілого ОСОБА_5 в трьох ракурсах, і з яких вбачається наявність у потерпілого на верхньою губою шраму V- подібної форми.

Висновком експерта № 181 від 1213 квітня 2018 року, згідно з яким: 1) тілесне ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді дефекту - рани в області верхньої губи зліва могло утворитися внаслідок дії тупого твердого предмету з ребристою травмуючою поверхнею, можливо при укушенні зубами людини, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; 2) сім садин в області лівої щоки могли утворитися від дії тупих твердих предметів з ребристою травмуючою поверхнею, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; 3) п`ять ран в тім`яній ділянці зліва (три), в середньому відділі волосистої частини лобної ділянки (одна), на тильній поверхні середньої третини лівого плеча (одна) могли утворитися від дії тупих твердих предметів з ребристою травмуючою поверхнею, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. 2. Всі вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитися за умов і в термін, вказаних в обставинах справи. На питання, чи призвело до невиправного дефекту тілесне ушкодження у вигляді рваної рани верхньої губи, можна дати відповідь після трьох місячного терміну від моменту спричинення і консультативного висновку пластичного хірурга.

Висновком комісійної експертизи № 54, яка проводилась з 20 серпня 2018 року по 23 серпня 2018 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, рани волосяної частини голови в лобній ділянці по середній лінії, в лобній ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці, рана заднє-зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, садна лівої щоки. Станом на 22 серпня 2018 року вище вказані рани загоїлись із залишенням рубців. Рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин могла утворитись від стискання між тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею. Рани волосяної частини голови в лобній ділянці по середній лінії, в лобній ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці, рана заднє-зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму «удар».

Садна лівої щоки продовгуватої форми могли утворитись від дотичної дії тупого твердого предмету із нерівною шорсткою травмуючою поверхнею.

Рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, рани волосяної частини голови в лобній ділянці по середній лінії, в лобній ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці, рана заднє-зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, в сукупності і кожна окремо за своїм характером відносяться до ступені ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки за звичайним своїм перебігом загоюються в строки понад 6 днів до 21 дня (згідно п. 2.3.2.а/, п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Садна лівої щоки за своїм характером відносяться до ступені ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені вище вказаним наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6).
Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитись і в строк та за обставин, на які вказав потерпілий під час його допиту 11 квітня 2018 року та показав під час слідчого експерименту за його участі 12 квітня 2018року, а саме рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин в даному випадку могла утворитись і при укусі зубами іншої особи, рани волосяної частини голови в лобній ділянці по середній лінії, в лобній ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці, рана заднє-зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині в даному випадку могли утворитись і при ударах плоскогубцями. Садна лівої щоки не могли утворитись від ударів рукою (долонею чи кулаком) іншої особи, але могли утворитись при нанесенні ударів предметом із нерівною шорсткою травмуючою поверхнею.

При контрольному обстеженні ОСОБА_5 22 серпня 2018року встановлено, що рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин загоїлась із утворенням незрілого атрофічного рубця верхньої губи та незначною деформацією губи. При огляді комбустіологом 22 серпня 2018 року встановлено, що рубець верхньої губи зліва невиправний, оскільки потребує оперативного втручання - пластики місцевими тканинами.

Згідно п. 2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені вище вказаним наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6, судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення. Відповідно до примітки п. 2.1.8 вище вказаних «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», оскільки рубець верхньої губи зліва у ОСОБА_5 є невиправним, тому тілесне ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, що загоїлась із утворенням незрілого атрофічного рубця верхньої губи та незначною деформацією губи може бути розцінене як тяжке тілесне ушкодження, якщо буде визнане таким, що знівечило обличчя.

Таким чином, суд дослідивши безпосередньо надані докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з- точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 доведений склад кримінального правопорушення кримінального проступку, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Разом з тим, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 09 квітня 2018 року близько 23 години, перебуваючи поблизу входу у під`їзд АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки, що виникла на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень без умислу спрямованого на позбавлення життя умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область правої частини обличчя останнього, чим завдав йому фізичного болю, але не спричинив тілесних ушкоджень. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в момент, коли ОСОБА_5 сидів зверху на тулубі ОСОБА_6 та тримав руки останнього, не даючи змоги йому вирватись та спричинити тілесні ушкодження, ОСОБА_6 з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно вкусив ОСОБА_5 за верхню губу, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, що загоїлась із утворенням незрілого атрофічного рубця верхньої губи та незначною деформацією губи, які надають обличчю відразливого, потворного, відштовхуючого зовнішнього вигляду; яке по ступені тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило непоправне знівечення обличчя.
Зазначеними умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного тілесного ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя, ОСОБА_6 стороною обвинувачення обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Однак, суд вважає, що в діях ОСОБА_6 за вказаним епізодом відсутній склад даного кримінального правопорушення злочину, а наявний склад кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому його дії слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України виходячи з наступного.
Так, тяжким тілесним ушкодженням вважається тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Непоправним знівечення обличчя визнається у тих випадках, коли ушкодження обличчя потерпілого не може бути виправним. Непоправне знівечення обличчя може бути результатом: обливання обличчя кип`ятком, кислотою чи іншою речовиною; нанесення глибоких чи значної кількості мілких шрамів за допомогою гострих предметів; обрізання вух чи носа. Такі ушкодження надають обличчю страхітливий і такий, що відштовхує, вигляд і, крім фізичної шкоди, спричиняють потерпілому велику психічну травму.

Поняття знівечення - не медичне поняття, тому право кваліфікувати ушкодження обличчя як знівечення належить до компетенції слідчого та суду. Водночас не слідчий і суд, а судово-медичний експерт визначає вид ушкодження, його особливості, механізм утворення і встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», визначення наявності знівечення обличчя є компетенцією суду. Встановлювати ж, чи є знівечення обличчя непоправним, необхідно за допомогою судово-медичної експертизи.

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6,судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості та механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним. Під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшення вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом чи під дією нехірургічних засобів. Коли ж для усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція), то ушкодження обличчя вважається невиправним.Коли ушкодження обличчя виправне, ступінь тяжкості його визначається виходячи з критеріїв, викладених у Правилах судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;при невиправності нарівні із визначенням ступеня тяжкості ушкодження звичним порядком експерт зазначає, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, якщо буде визнане таким, що знівечило обличчя.

Отже, знівечення обличчя визначається саме судом стосовно потерпілої особи, виходячи з естетичної оцінки нормального вигляду обличчя, та має місце тоді, коли ушкодження обличчя, будучи за висновком експерта непоправним, надає обличчю відразливого, потворного, відштовхуючого зовнішнього вигляду.

Згідно із загальноприйнятими уявленнями про вигляд людини обличчям є передня частина голови людини, яка виражає її зовнішність, індивідуальність, що за допомогою міміки (руху м`язів обличчя) відображає внутрішній душевний стан, настрої, переживання людини. Знівеченим обличчя вважається тоді, коли воно має неприємний, огидливий вигляд, не властивий нормальному людському обличчю.

Як встановлено вище висновком комісійної судово-медичної експертизи №54 рубець верхньої губи зліва у ОСОБА_5 є невиправним, оскільки потребує оперативного втручання - пластики місцевими тканинами.
Для оцінки знівечення обличчя судом бралися до уваги наступні фактори: вік та стать потерпілого, інші, окрім рубця, наслідки, які відобразились на фізичному рівні, спосіб життя, психологічний стан та емоційне відношення до ушкоджень, загальноприйняті уявлення про вигляд людини, ознаки огидності та потворності.
Таким чином, враховуючи вищевказані критерії, судом встановлено наступне: потерпілим є 33- річна особа чоловічої статі, який відповідно до висновку експертів має рубець в ділянці перехідної кайми верхньої губи зліва з переходом на шкіру до лівого отвору носа та вліво вздовж верхньою краю перехідної кайми губи має дугоподібну форму, дугою відкритий вліво, рожевого кольору, розмірами 3,5x0,5-1 см, який незначно деформує губу, по центру ущільнений, не спаяний з підлеглими тканинами, знаходиться нижче рівня неушкодженої шкіри, переходить на слизову оболонку верхньої губи зліва. Вказаний рубець незначного розміру (3,5x0,5-1 см), за наявності оволосіння на обличчі, яке зазвичай має потерпілий, вказаний рубець зовні ледь помітний. Згідно з медичною документацією та з огляду на оцінку зовнішності потерпілого, у останнього відсутні інші фізичні наслідки в зв`язку із вказаною травмою такі, як, наприклад, ушкодження лицьового нерва, асиметрія обличчя, порушення міміки обличчя, ускладнення артикуляції, тобто вказана травма не вплинула на чіткість мови та звичні для людини процеси, в яких задіяні м`язи обличчя. Наявність такого рубця не вплинуло негативно на психологічний стан потерпілого, оскільки він був змушений усувати наслідки травми лише шляхом матеріальних витрат на лікування та оперативне втручання, натомість це не вплинуло на нього психологічно, зокрема таким чином, що він змушений стидатись свого зовнішнього вигляду.

Таким чином, оцінюючи зовнішній вигляд обличчя потерпілого, враховуючи всі вищевикладені фактори, а також загальноприйняті уявлення про вигляд людини, наявний на обличчі потерпілого рубець, тобто тілесне ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, що загоїлась із утворенням незрілого атрофічного рубця верхньої губи та незначною деформацією губи,не можна розцінити як тяжке тілесне ушкодження, оскільки він не є огидним, страхітливим чи таким, що відштовхує, не надає обличчю потерпілого відразливого чи потворного вигляду, а тому суд не вважає доведеним те, що дане тілесне ушкодження, заподіяне потерпілому ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Разом з тим, оскільки тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 - рана верхньої губи зліва з дефектом м`яких тканин, за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки за звичайним своїм перебігом загоюються в строки понад 6 днів до 21 дня, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 в частині умисного заподіяння таких тілесних ушкоджень слід кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 125 КК України, тому прийшов до висновку про необхідність їх перекваліфікації з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не судимий, проте під час розгляду даного кримінального провадження був засуджений Кам`янець Подільським міськрайонний судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання КП «УК Господар» компрометуючими даними відносно нього не володіє.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги характер та обставини вчиненого діяння, зокрема кількість спричинених тілесних ушкоджень та їх наслідки, вчинення двох епізодів кримінального проступку із застосування фізичного насильства, заподіяння непоправного тілесного ушкодження, яке потребує оперативного втручання проведення пластичної операції, відсутність з боку обвинуваченого матеріального відшкодування витрати на лікування та майбутню пластичну операцію, особу винного, який до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень хоч і вважається несудимим, проте притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, яке було закрито за відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, згідно досудової доповіді неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 173-2 КУпАП, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, зокрема висновок органу пробації про високу ймовірність вчинення нового злочину та середній рівень небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді арешту в максимальних межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_6 не працює, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт внаслідок м`якості, а також у виді обмеження волі внаслідок того, що на думку суду таке покарання не буде мати виправного впливу.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, з яких 40 годин не відбутих, то ОСОБА_6 слід призначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком, більш суворим, призначеним цим вироком, зарахувавши в строк відбування покарання відбутих ОСОБА_6 60 годин громадських робіт.

Таким чином, на переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні, питання документів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, цивільний позов потерплим не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстав для їх застосування, в тому числі і для застосування запобіжного заходу з огляду на відсутність клопотань сторони обвинувачення та процесуальну поведінку обвинуваченого, немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, призначивши покарання у арешту на строк шість місяців.

На підстав ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Початком строку відбування покарання є день приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді арешту строк перебування його під вартою на підставі ухвали Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року про надання дозволу на затримання, а саме два дні 18 та 19 вересня 2019 року з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день арешту, а також 60 годин громадських робіт, відбутих за вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року з розрахунку того, що одому дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Документи ДВД - диски із відеозаписом слідчих дій (а.м.к.п.21,23,25), зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього терміну їх зберігання, амбулаторну карту ОСОБА_5 (а.м.к.п.64) повернути потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1