Дата документу 14.12.2020
Справа № 334/7282/20
Провадження № 1-кп/334/1074/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0002566 від 10.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою кожному з обвинувачених, оскільки існують та не зникли ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, уникнути яких буде не можливо у разі звільнення обвинувачених з-під варти. Злочин, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Крім того, при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у цьому провадженні. Також, прокурор просить врахувати, що ОСОБА_9 був неодноразово засуджений, судимість за які не знята та непогашена, за вчинення умисних злочинів, не працює та має джерела доходів.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Він наголошував, що обвинувачена раніше засудженою не була, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштована.
Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала клопотання свого захисника, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Просила суд надати можливість знову побачити дітей, пояснила, що не має наміру зникати чи переховуватися, жодним чином не буде впливати на свідків.
Обвинувачений ОСОБА_9 також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий арешт.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора, просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_11 . 12.09.2020 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 05.11.2020 року строку тримання під вартою був продовжений до 11.12.2020 року, а ухвалою від 10.12.2020 року до 14.12.2020 року.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, щоОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою, який пов`язаний з застосуванням насильства, а тому являє собою значну суспільну небезпеку та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Колегія суддів також враховує, що у кримінальному провадженні не проведено підготовче судове засідання, розгляд кримінального провадження на даний час не розпочався, в судовому засіданні не допитані потерпіла та свідки. На даний час не зменшилися ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме, існують ризики, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків по кримінальному провадженню.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченої ОСОБА_10 , не можуть слугувати підставою для зміни їй запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі за злочини проти власності, не працює та не має джерела постійного джерела доходу, отже він є особою схильною до вчинення нових злочинів, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені стороною захисту обставини зводяться до запевнення обвинуваченим, що він не збирається переховуватися від суду та вчиняти будь-які дії, що перешкоджатимуть розгляду кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання захисників про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку кожного з обвинувачених, виконання ними процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст.183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 315 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 11 лютого 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 11 лютого 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 відмовити.

Проголошення повного тексту ухвали 17 грудня 2020 року о 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2