ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1117/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/786/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , з участю представника потерпілої ОСОБА_9 , - ОСОБА_10 , цивільного позивача ОСОБА_11 , без участі потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 10 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ДП ХМЗ «ФЕД», на посаді начальника дільниці складальної дільниці, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Задоволено позов представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральні збитки у сумі 50 000,00 грн.

Задоволено позов представника цивільного позивача ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальні збитки у сумі 130 726, 75 грн.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи та авто-технічної експертизи, експертизи відео, звукозапису та фототехнічної експертизи у сумі 12 774,00 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним судом та засуджений за те, що він 13 06 2017 року, близько 06:35 год., керував технічно справним автомобілем марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром, на якому він рухався по узбіччю автодороги Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Харкова в напрямку м. Ізюм, Харківської області. Під час руху по узбіччю автодороги Київ-Харків-Довжанський в районі 536 км + 700 м, в м-н Авіатор, м. Чугуєва, Харківської області, водій автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 перед початком розвороту в напрямку головної дороги зайняв відповідне крайнє положення, але при здійсненні маневру не надав дорогу попутному транспортному засобу - автомобілю марки Volswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по головній дорозі, а саме Київ-Харків-Довжанський, в результаті чого здійснив з ним зіткнення.

Порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в залежності від дорожньої обстановки при здійсненні розвороту в напрямку головної дороги з узбіччя, не надав перевагу в русі попутному транспортному засобу, тобто перед початком руху, перестроюванням водій ОСОБА_7 не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В результаті зіткнення пасажирка автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні пошкодження у вигляді закритого вбитого переламу правої стягненої кістки в нижній третині. Відповідно до висновків судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз та висновку судової автотехнічної експертизи відео, звукозапису та фототехнічної експертизи, ОСОБА_7 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не становить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «Перед поворотом праворуч або ліворуч, у тому числі напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутними транспортними засобами, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю» Порушення п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , відповідно до висновків судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження (т.2 а.с.29-36).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив та просив оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15 09 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника обвинуваченого, в якому він просив звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000855 від 13 06 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

В клопотанні захисник зазначив, що з моменту внесення відомостей про ДТП до ЄРДР (дня вчинення злочину 13 06 2017 року) за участі транспортного засобу під керуванням водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , на момент подання клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскаржуваний вирок не набрав законної сили, та 13 06 2020 року сплили визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України, - три роки з моменту вчинення злочину, наслідком чого є можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 інституту звільнення від кримінальної відповідальності.

В клопотанні захисника також міститься розписка обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він вказує, що клопотання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Зазначає, що йому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.285 КПК України, роз`яснено положення ст.49 КК України. Суть обвинувачення йому зрозуміла та була роз`яснена судом.

Вказує, що проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків та закриття кримінального провадження з цих підстав не заперечує (т.2 а.с.147-150).

Крім того, на вищевказаний вирок була подана апеляційна скарга прокурором, яку він в судовому засіданні апеляційного суду змінив, доповнив та, не оспорюючи правильності кваліфікації дій засудженого, доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Закрити кримінальне провадженя відносно ОСОБА_7 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності (т.2 а.с.154-156).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник просили задовольнити вимоги клопотання у повному обсязі.

Прокурор просив закрити кримінальне провадженя відносно ОСОБА_7 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілої поклався на розсуд суду.

Потерпіла, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від неї не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора їх думку щодо вимог апеляційної скарги опонента, думку представника потерпілого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника та змінена апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що апелянтами були змінені доводи раніше поданих апеляційних скарг, висновки суду відносно фактичних обставин справи не оспорюються учасниками, тому колегія суддів їх не перевіряє.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що захисник звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього.

ОСОБА_7 також просив про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження, з приміткою, що наслідки закриття кримінального провадження з таких підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор у зміненій апеляційній скарзі також вказав на наявність підстав для закриття кримінального провадженя відносно ОСОБА_7 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Надаючи оцінку вищевказаним вимогам прокурора, обвинуваченого та його захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Положенням п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 13 06 2017 року вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, який відповідно до класифікації, передбаченої ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Тобто, на день розгляду апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 10 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, минуло понад 3 роки з дня вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Відповідно до положень ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням викладених обставин, а також положень ст.417 та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, що також передбачено ч.5 ст.74 КК України, а дане кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 10 2019 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Клопотання захисника обвинуваченого, - задовольнити.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , - за ч.1 ст.286 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4