Справа № 357/911/20
У Х В А Л А

29 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003263 від 29.11.2019 року, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003263 від 29.11.2019 року.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ст.ст. 468-475 КПК України не вбачається.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам ст. 291 КПК України.
Судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.
Таким чином, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого, представників потерпілого, захисника.
Враховуючи те, що кримінальне провадження надійшло до суду 27 січня 2020 року, підготовче судове засідання було призначено на 29 січня 2019 року, строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спливає 29 січня 2019 року, тому виникло питання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, тоді як строк тримання під вартою обвинуваченого, який встановлено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2019 року, фактично вичерпаний.
Судом, згідно ст. 331 КПК України на обговорення сторін поставлено питання щодо доцільності продовження застосування вказаного запобіжного заходу.
Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, в зв`язку з тим, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу та продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 при вирішенні клопотання прокурора покладаються на розсуд суду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Враховуючи вимоги ст. ст. 315, 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 29.01.2020 р.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст.177,178 КПК України, які враховував суд при обранні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжитий щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.
Щодо клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді застави суд виходить з наступного.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2019 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яку було внесено та звільнено з-під варти.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 враховувати вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу жоден із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і перерахованих в ухвалі про обрання запобіжного заходу, не відпав, відтак, оцінюючи сукупність обставин при вирішенні клопотання захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, які продовжують існувати, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням суми застави, наявні, що унеможливлює застосування більш м`якого заходу.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Враховуючи вищенаведена, а також те, кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає, що підстав для скасування, зміни чи продовження діючого заходу забезпечення кримінального провадження немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 369, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду № 1 (м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4а) на 07 лютого 2020 року о 10 год. 30 хв.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів - до 28 березня 2020 року включно, утримуючи в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Залишити без змін запобіжний захід у вигляді застави обраний ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2019 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання про продовження строку виконання обов`язків покладених на ОСОБА_5 звільненого під заставу відмовити.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині призначення кримінального провадження до судового розгляду оскарженню не підлягає, в іншій частині ухвали підлягає оскарженню у відповідності до вимог ст. 395 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 03 лютого 2020 року.

СуддяОСОБА_1