Справа № 539/689/20
Провадження № 1-кп/539/119/2020
В И Р О К
05 жовтня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю : прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
06.02.2020 року приблизно о 23 год. ОСОБА_6 перебувала в кафе «Шоколадка», що знаходиться за адресою проспект Володимирський, 36-А в м. Лубни Полтавської області, де відпочивала разом з ОСОБА_8 . Під час перебування у даному закладі у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону належного ОСОБА_5 , яким користувалася ОСОБА_8 . Так, діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з лівої кишені куртки ОСОБА_8 , таємно викрала мобільний телефон Redmi Note 4 imei : НОМЕР_1 вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №359 від 19.02.2020 року 1266 грн. 67 коп. та розпорядилася даним викраденим майном за власним розсудом, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1266 грн. 67 коп.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнала, про обставини скоєння кримінального правопорушення дала показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_6 пояснила, що 06 лютого 2020 року вона перебувала в кафе Шоколадка, що в м.Лубни, де відпочивала із ОСОБА_8 , у якої помітила мобільний телефон та непомітно витягла його із карману ОСОБА_8 та забрала собі. Даний телефон належав потерпілому ОСОБА_5 .
Згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 за пред`явленим їй обвинуваченням та згоду всіх учасників судового провадження, суд згідно ст. 349 КПК України, при дослідженні фактичних обставин справи в частині пред`явленого обвинувачення, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченої.
Фактичні обставини справи в частині цивільного позову судом досліджено в повному обсязі.
У даному випадку судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в частині пред`явленого обвинувачення у апеляційному порядку.
Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_6 , суд вважає ці показання достовірними.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки нею було вчинено дане кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд не вбачає. При цьому суд враховує, що лише сам факт визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не є достатньою підставою вважати, що у даному випадку має місце пом`якшуюча вину обставина щире каяття. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачена вживала заходи щодо відшкодування шкоди потерпілому. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо критеріїв наявності у діях обвинуваченого ознак щирого каяття, висловленій у постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к.
Згідно ст. 67 КК України з урахуванням змісту обвинувального акту, обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд не вбачає.
Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної ОСОБА_6 , яка вину в скоєному визнала, раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, одружена, має на утриманні малолітню дитину, вартість викраденого майна, те, що викрадене майно є в наявності та підлягає поверненню потерпілому, вчинене нею діяння є кримінальним проступком, висновок досудової доповіді відділу пробації, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.
Згідно наданого до суду цивільного позову потерпілий ОСОБА_5 прохає суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на його користь : 1266,67 грн. майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди, які йому завдано діями обвинуваченої внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілого мотивовано тим, що ОСОБА_6 викрала у нього належний йому телефон, який в подальшому у неї був вилучений, однак вже без сім картки із записами телефонів рідних, друзів, знайомих. Крім цього, вчиненим кримінальним правопорушенням йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000 грн.
В судовому засіданні потерпілий пояснив, що вилучений у обвинуваченої телефон перебував у пошкодженому стані, вартість у яку він був оцінений та має йому бути повернутим є значно нижчою, ніж на час вчинення кримінального правопорушення, коли телефон був у новому стані та без пошкоджень.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні цивільного позову суд виходить із дійсної вартості майна, зазначеного в обвинувальному акті, яке викрала обвинувачена в розмірі 1266,67 грн., того факту, що дане майно віднайдене та підлягає поверненню потерпілому за результатами розгляду даної справи. Що стосується обгрунтування цивільного позову у частині неповернення потерпілому сім карти оператора мобільного зв`язку, то суд враховує, що згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вказаний об`єкт права власності не вмінявся як такий, який вона викрала у потерпілого, а тому, враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що відсутні підстави для врахування вартості сім карти оператора мобільного зв`язку у загальну вартість майна, яким заволоділа обвинувачена. Втрата телефонних номерів та особистої інформації на телефоні внаслідок вчинення кримінального правопорушення судом враховується при вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, розмір завданої потерпілому майнової шкоди становить 1266,67 грн.
А тому, враховуючи, що викрадене майно мобільний телефон Redmi Note 4 на суму 1266,67 грн. віднайдене та підлягає поверненню потерпілому за результатами розгляду справи, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди задоволенню не підлягає.
Потерпілий не позбавлений права на подачу позову про відшкодування майнової шкоди в порядку цивільного судочинства, обгрунтовуючи його вимоги тим, що телефон внаслідок пошкоджень після вчинення кримінального правопорушення та перебуваючи у володінні обвинуваченої, певним чином втратив свою вартість.
Крім цього, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Суд вважає, що обгрунтованим є розмір моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_5 на суму 1000 грн.
При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_5 , полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з викраденням обвинуваченою його майна та порушенням його права власності на викрадене майно. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного кримінального правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини ОСОБА_6 , вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, який через вчинення викрадення його майна був позбавлений права власності на належне йому майно протягом певного проміжку часу, в результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілим було втрачено особисту інформацію, контактні дані рідних, друзів та знайомих, вимоги розумності і справедливості.
Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі.
Керуючись ст. 374 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1 000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи №359 від 19.02.2020 року в розмірі 628 грн. 04 коп.
Речові докази по справі : мобільний телефон Redmi Note 4 із паперовою коробкою - повернути потерпілому ОСОБА_5 , як йому належні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1