Справа № 199/6478/18
В И Р О К
іменем України
05 серпня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000745, під № 0001360 та під № 0000212, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше неодноразово судимого, останній раз 30 грудня 2014 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 29 грудня 2015 року за відбуванням строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000745, обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:
ОСОБА_4 , будучи особою раніше неодноразово засудженою за вчинення корисливих злочинів, маючи, не зняту і не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно у квітні 2017 року вчинив корисливий злочин.
Так, 01 квітня 2017 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе «Живе пиво», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 511, помітив припаркований поряд мотоцикл марки «Kelberg D-11», д.н. НОМЕР_1 . В цей час, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_8 , визначив його, як предмет свого злочинного посягання, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним заобом, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_9 , та яким на той час користувався ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_8 у кафе «Живе пиво», де діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, таємно викрав ключі з сумки, яку мав при собі ОСОБА_8 .
Далі, продовжуючи реалізувати злочинний умисел, того ж дня о 17:00 годині ОСОБА_4 , скориставшись тим, що водій мотоциклу ОСОБА_8 знаходився у приміщенні «Живе пиво», розташованого за адресою: м. Дніпро, вулиця Передова, 511, а отже не має можливості припинити його злочинні дії, сів на сидіння зазначеного мотоциклу, котрий заходився біля кафе «Живе пиво» за вищевказаною адресою, вставив ключі до замку запалювання мотоциклу, шляхом повороту ключа завів двигун мотоциклу марки «Kelberg D-11», чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , тим самим привівши його в дію, та почав рух у напрямку вулиці Гуртової в м. Дніпро. Таким чином, ОСОБА_4 повністю виконав усі злочинні дії, які вважав за необхідне, направлені на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Також, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001360, обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:
ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово засудженою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту і непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_4 , 28 червня 2018 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 9, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_10 , яка знаходилась у приміщенні вказаного магазину, у якої в руках знаходилась жіноча сумка коричневого кольору, яку він визначив, як предмет свого злочинного посягання, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, ОСОБА_4 того ж дня, а саме 28 червня 2018 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, прослідував за потерпілою ОСОБА_10 до лавочки, яка розташована біля будинку № 7 по вул. Донецьке Шосе у м. Дніпро та, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої, тобто діючи відкрито, з корисливих мотивів, підбіг до потерпілої, і своєю правою рукою вирвав з її рук сумку, у якій знаходились мобільний телефон Xiaomi Redmi 4А, іmеі НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , золотистого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4080-18 від 13 серпня 2018 року становить 2520 гривень, на якому було наклеєна захисна плівку Utty Xiaomi Redmi 4А, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4080-18 від 13 серпня 2018 року становить 29 гривень, та грошові кошти в сумі 1100 грн.
Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим отримав реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3649 гривень.
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Окрім цього, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000212, обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово засудженою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту і непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 07 лютого 2019 року, приблизно о 00 годині 25 хвилин, знаходячись біля будинку №1 по вул. Донецьке Шосе у м. Дніпро, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_11 , у якої в руках знаходилась жіноча сумка чорного кольору та на шиї висів ланцюг із хрестиком з металу срібного кольору. Визначивши вказані речі потерпілої предметом свого злочинного посягання у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих та потерпілої, того ж дня, а саме 07 лютого 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, підбіг спереду до потерпілої ОСОБА_11 , яка в той момент перебувала у арці будинку АДРЕСА_3 , та своєю лівою рукою зірвав з її шиї ланцюг з металу срібного кольору довжиною 55 см., вагою 14,10 г., проба 925, вартістю 522 гривень, та хрестик срібного кольору, вагою 1,78 г. проба 925, вартістю 270 гривень. Після чого, ОСОБА_4 своєю правою рукою, шляхом ривка вирвав з руки потерпілої ОСОБА_11 сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung J7», ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 , золотого кольору, вартістю 4798 гривень, парфум марки «Еклад», об`ємом 100 мл., паспорт громадянина України НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець чорного кольору в середині якого знаходились: банківська карта «УкрСібБанк» з номером НОМЕР_8 , банківська карта «Райфайзен Банк» з номером НОМЕР_9 , банківська карта «Райфайзен Банк» з номером НОМЕР_10 , грошові кошти у розмірі 210 гривень (сумка, гаманець, банківські картки, паспорт, парфуми не несуть для потерпілої майнової цінності).

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 839-19 від 21 лютого 2019 року, матеріальний збиток на загальну суму у розмірі 5800 гривень.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

05 серпня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, яка під час судового засідання надана суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці без конфіскації майна.

Спеціальну конфіскацію на підставі п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України та у порядку ч. 1 ст. 472 КПК України не застосовувати.

Сторони також визначили стягнення з ОСОБА_4 на користь держави витрат на проведення експертиз у розмірі 572 грн., 286 грн. та 1144 грн.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;
- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;
- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;
- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);
- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;
- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;
- наслідки невиконання угоди.
Суду надана письмова згода від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на укладення зазначеної угоди.

Судом при опитуванні в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 який повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом в судовому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисників та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання, запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню до набрання вироком законної сили.

У межах кримінального провадження ОСОБА_4 утримувався під вартою з 26 липня 2018 року по 18 вересня 2018 року включно, та починаючи з 07 лютого 2019 року.

Виходячи з того, що один зі злочинів, які утворюють сукупність, вчинений ОСОБА_4 до 21 червня 2017 року, керуючись положеннями ст. 5 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року та зарахування обвинуваченому в строк відбування покарання строку тримання його під вартою до набрання чинності цього вироку, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції зазначеного закону.

Керуючись ст.ст. 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 серпня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці;

-за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 26 липня 2018 року по 18 вересня 2018 року включно, та починаючи з 07 лютого 2019 року і по день набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 2002 (дві тисячі дві) гривні.

Речові докази:

-мотоцикл «Kelberg D-11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити останньому;

-диски для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчого експерименту і відеозаписом, наданим ОСОБА_11 , банківську картку, сліди папілярних візерунків та дактилокарту ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копія вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

05.08.2020