Постанова
Іменем України

20 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 740/2085/19
провадження № 51-6266км19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 К, з призначенням йому покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз у сумі 5 148 грн на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi І 5013» синього кольору із сім-картою та флеш картою; мобільний телефон марки «Вravis С180 Jingle» з сім-картою; банківська карта банку «ПриватБанк» та банківська картка банку «Ощадбанк»; електронні ваги сірого кольору, запаковані до спеціального пакету №3719801, які знаходиться у камері зберігання речових доказів Ніжинського ВП; автомобіль марки «BYD F-3», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 4 000 грн, поміщені на депозитний рахунок, - конфісковано в дохід держави.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон та став його зберігати у автомобілі марки «BYD F-3».

11 лютого 2019 року, близько 15 години ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Шевченка у м. Ніжині Чернігівської області, перебуваючи у салоні автомобіля марки «BYD F-3», державний номерний знак НОМЕР_1 , за грошові кошти в сумі 300 гривень, умисно, незаконно збув ОСОБА_7 (особі зі зміненими анкетними даними, який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів), наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,0399 г.
У подальшому ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб з метою подальшого збуту, повторно, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон та став його зберігати у власному автомобілі.
14 лютого 2019 року, близько 14 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Шевченка у м. Ніжині на перехресті вулиці 3-й Мікрорайон, за грошові кошти в сумі 300 гривень умисно повторно незаконно збув ОСОБА_7 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) масою 0,0428 г.
Крім цього, 14 лютого 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «BYD F-3», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено та вилучено полімерний згорток з наркотичним засобом, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) масою 0,0263 г, електронні ваги сірого кольору, на яких наявне нашарування наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон) масою 0,0014 г та у ОСОБА_6 вилучено вісім полімерних згортків та полімерний пакет із наркотичним засобом, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) загальною масою 0,75447 г, які ОСОБА_6 зберігав при собі і в салоні власного автомобіля з метою подальшого збуту.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 задоволено частково. Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 у частині вирішення питання долі речових доказів змінено. Автомобіль марки марки «BYD F-3», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено передати за належністю власнику ОСОБА_9 .
У решті цей же вирок залишено без змін.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зокрема, прокурор у касаційній скарзі посилається на те, що апеляційний суд, всупереч положенням ст. ст. 370, 404, 419 КПК, вийшов за межі апеляційного розгляду та, не вмотивувавши належним чином своє рішення, без наведення відповідного обґрунтування, без повторного дослідження встановлених судом першої інстанції обставин та доказів, змінив вирок суду, повернувши автомобіль ОСОБА_9 , хоча, ні в апеляційній скарзі засудженого, ні в апеляційній скарзі захисника, не ставилось питання про неправильне вирішення долі речових доказів.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав свою касаційну скаргу, засуджений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Заслухавши учасників провадження та перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи, викладені у касаційній скарзі, Суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з приписами статті 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. Судове рішення повинно бути ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК.
При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
При вивченні матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 колегією суддів касаційного суду було встановлено, що суд апеляційної інстанції цих вимог закону не дотримався.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 та його захисник, не погодившись з висновком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просили його змінити, та на підставі ст. 69 КК, призначити більш м`яке покарання.
Втім, як встановлено колегією суддів касаційного суду, апеляційний суд, змінив вирок суду в частині вирішення долі речових доказів, при цьому зазначивши, що він частково задовольняє апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника. Втім, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що у поданих на вирок щодо ОСОБА_6 апеляційних скаргах питання про зміну вироку суду через неправильне вирішення долі речових доказів, а саме: безпідставної конфіскації автомобіля - не ставилось.

Як установлено ст. 95 КПК, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Не можуть бути визнані доказами і відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК.

Так, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , зі змісту ухвали вбачається, що апеляційний суд повністю погодившись з фактичними обставинами, встановленими судом першої інстанції, який розглядав кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, самостійно переоцінив докази, безпосередньо їх не дослідивши, та надав їм іншу протилежну оцінку.
Втім, відповідно до змісту кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити й оцінити правильність їхнього встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального й процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.
Також необхідно наголосити, що положення ч. 1 ст. 404 КПК ґрунтуються на принципі римського права tantum devolutum quatum appellatum («скільки скарги стільки рішення»). Іншими словами, на відміну від суду першої інстанції, апеляційний суд здійснює перегляд вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Тому повноваження суду апеляційної інстанції стосовно дослідження доказів визначаються переглядом кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги з урахуванням змісту ст. 404 КПК.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК. Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Отже, виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих стороною обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Всупереч наведеному, суд апеляційної інстанції, діючи без апеляційного приводу, а також у порушення вимог статей 23, 94, 370, 404 КПК, не дослідивши під час апеляційного розгляду докази у провадженні, дав їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, з власної ініціативи змінив вирок суду першої інстанції, що є несумісним із гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення. Тому вона підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та прийняти рішення згідно з вимогами закону.
Ураховуючи наведене, а також з огляду на те, що прокурор у касаційній скарзі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, його скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року, суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню

не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3