Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000019 від 13.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2020 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.10.2020 року.

В подальшому, 06.10.2020 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із правом внесення застави щодо ОСОБА_8 було продовжено на 60 днів - до 04.12.2020 року.

Оскільки строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, досудове розслідування даного кримінального провадження на даний час не завершено з об`єктивних причин, а раніше встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, то слідчий просить продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без задоволення.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 03.02.2021 року.

Вирішено негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.
На підозрюваного ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:
1) заборонено цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
3) утримуватись від спілкування з підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні;
4) здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором об`єктивно не доведено про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою (або продовження строку) для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження. А тому, слідчий суддя врахувавши викладене, а також особу підозрюваного, який має постійне місце проживання на території Луцького району, в якого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та постановити нове, яким обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 175 760 грн. Зазначає про те, що слідчий суддя не навів достатніх мотивів, на підставі яких він дійшов висновку, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також убезпечить від виникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що запобігти ризикам, вказаним у ст.177 КПК України можна лише шляхом застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили і просили залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання (продовження строку дії) запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

З матеріалів провадження встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2020 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.10.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 06.10.2020 року строк досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні було подовжено до 6-ти місяців, тобто до 07.02.2021 року.

Встановлено і те, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2020 року ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04.12.2020 року включно.
З матеріалів кримінального провадження та вищевказаних судових рішень вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. При цьому на той час саме такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою міг запобігти вказаним ризикам, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України.

Колегія суддів апеляційного вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту, обрання йому запобіжного заходу - тримання під вартою, та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, змінилися обставини, які були підставою для обрання щодо нього такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, та змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, стороною обвинувачення у поданому клопотанні про продовження строку тримання під вартою та в ході його розгляду не доведено, що обставини, які свідчать про те, що заявлені і доведені у той час ризики (переховування від досудового розслідування чи суду, незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні) не зменшилися, або з`явилися будь-які нові ризики, які фактично виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою. Прокурором та слідчим не доведено і того, що будь-який інший більш м`який запобіжних захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам зазначеним у поданому клопотанні слідчого.

Враховуючи вищенаведене, а також особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання на території Луцького району Волинської області, одружений, у якого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність в даний час обґрунтованих фактів про намагання підозрюваного вчинити будь-які дії, що негативно вплинуть на хід досудового розслідування, тяжкості інкримінованого йому діяння, а також інші обставини провадження, апеляційний суд повністю погоджується із слідчим суддею першої інстанції про відмову у продовженні підозрюваному строку тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Такий висновок слідчого судді суду першої інстанції є правильним, а обрання (зміна) підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі на думку колегії суддів апеляційного суду, є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.
Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року про відмову у продовженні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді