Справа № 481/1213/17
Провадж.№ 1-в/481/147/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

провідного інспектора відділу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг подання провідного інспектора Новобузького районного сектору філії Державної Установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, але отримуючого тимчасові заробітки, засудженого 17.11.2017 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк три роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду поданні орган, що відає відбуванням покарання вказує, що засуджений ОСОБА_5 допустив порушення умов та порядку відбування призначеного покарання, зокрема систематично, тричі, вчинив адміністративні правопорушення, за що 07.02.2020 року, 28.05.2020 року, 24.09.2020 року, був підданий адміністративному стягненню, а також 27.07.2020 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації, а тому інспектор Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» вважає, що вказані дані свідчать про його небажання стати на шлях виправлення та ставить на вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Представник Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання і просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного подання, вказав, що покладенні на нього обов`язки за вироком суду старався виконувати, хоча один раз (27.07.2020 року) не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з зайнятістю на роботі в Єланецькому районі Миколаївської області. Також підтвердив притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП 28.05.2020 року. Притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП заперечував. Крім того, вказав, що за ухвалою суду від 19.09.2019 року стосовно нього встановлено адміністративний нагляд та встановлені певні обмеження щодо його дій, у зв`язку з невиконанням яких його постановою суду від 24.09.2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

На думку прокурора подання не підлягає задоволенню, так як інспектором сектору пробації не доведено, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків згідно вищезазначеного вироку суду, зазначивши також, що строк випробування на час розгляду продання скінчився.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом встановлено, що через вчинення ОСОБА_5 кількох правопорушень впродовж 2018 року, 2019 року представник Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» вже звертався до Новобузького районного суду з такими поданнями, за результатами розгляду яких за ухвалами відповідного суду від 17.05.2019 року, 28.11.2019 року у їх задоволенні було відмовлено.

Під час розгляду цього подання встановлено, що засуджений вчинив адміністративні правопорушення, зокрема 07.02.2020 року - за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 28.05.2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за ч.1 ст.187 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Між тим, суд не згоден з твердженням представника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації», що вчення засудженим вказаних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Також, суд не згоден з твердженням представника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації», про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого до місця позбавлення волі.

Так, пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також, як передбачено ст.ст.537,539 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеним вироком суду у відповідності зі ст.75 і ст.76 КК України, здійснюється судом за місцем проживання засудженого на підставі подання органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст.78 КК України.

За змістом ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.

Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як видно з пояснень засудженого, він вказав, що покладенні на нього обов`язки за вироком суду старався виконувати, хоча один раз (27.07.2020 року) не з`явився на реєстрацію, у зв`язку із зайнятістю на роботі в Єланецькому районі Миколаївської області. Також підтвердив притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП 28.05.2020 року. Притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП заперечував. Крім того, вказав, що за ухвалою суду від 19.09.2019 року стосовно нього встановлено адміністративний нагляд та визначені певні обмеження щодо його дій, у зв`язку з невиконанням яких його постановою суду від 24.09.2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що після вчинення ОСОБА_5 у 2020 році адміністративних правопорушень за ч.1 ст.175-1 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП і винесення йому інспектором відділу пробації в подальшому, а саме 26.10.2020 року, попередження, засуджений ОСОБА_5 належним чином виконував всі покладені на нього обов`язки і до адміністративної відповідальності більше не притягувався.

Суд не бере до уваги притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.187 КУпАП за постановою суду від 24.09.2020 року, так як на час розгляду справи строк встановлений ухвалою Новобузького районного суду від 19.09.2019 року адміністративного нагляду скінчився.

Крім того, з урахуванням того, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.11.2017 року засудженого ОСОБА_5 на підставі положень ст.75 КК України було звільнено від відбування покарання та покладені обов`язки передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, до нього не повинен був застосовуватись адміністративний нагляд, який призначається особам, що відбули покарання, а звідси адміністративна відповідальність, до якої притягувався засуджений 24.09.2020 року, на думку суду, відсутня .

Крім того, також встановлено, що ОСОБА_5 в період іспитового строку нового злочину не вчинив та обов`язки, які були покладені згідно п.1,2 ч.1 ст.76 та п.2 ч.2 ст.76 КК України на підставі вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року в цілому виконував . На час розгляду цього подання строк випробування скінчився.

При цьому, слід зауважити, що інспектором Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» при зверненні до суду з поданням не зібрано повних та об`єктивних матеріалів, які характеризують особу засудженого, що унеможливлює, поруч з іншими встановленими обставинами, з`ясування судом питання небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення .

За такого, суд дійшов переконання, що засуджений ОСОБА_5 не вчиняв адміністративні правопорушення в період випробувального строку з тією систематичністю, яка мається на увазі у ч. 3 ст. 166 КК України.

Таким чином, подання Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України, п. 8 ч. 1 ст.537, 539 КПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання, відмовити.

На ухвалу прокурором, засудженим може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1