У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 28.04.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок змінити в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 , стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 1 000 грн.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/163//21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_9
категорія: ч. 2 ст.125 КК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020р. ОСОБА_10 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Постановлено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 12 000 гривень.

Узагальнені доводи апелянта.
Захисник вважає, що суд першої інстанції формально розглянув цивільний позов потерпілого.

Зазначає про те, що потерпілий будь-яких доказів настання негативних змін в його здоров`ї та житті не надав.

Наголошує на тому, що потерпілий у судовому засіданні взагалі обґрунтував свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_6 пошкодив його автомобіль та не вибачився перед ним.

Вказує про те, що доводів про будь-які моральні страждання з приводу отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 надано в судовому засіданні не було.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

27.04.2020 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 перебував на вулиці Садовій с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, та на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли раніше, затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_8 , під час якої, у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та протиправно, маючи на меті спричинити тілесні, ОСОБА_6 підняв з землі шматок металевого кутника, та цілеспрямовано наніс удар по лівій руці потерпілого ОСОБА_8 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани з крововиливом середньої треті лівого передпліччя, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі, суд дійшов до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є правильними та апелянтом в цій частині не оспорюються.

Також і не оспорюється призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта щодо завищеного розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Аналогічна позиція викладена в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 серпня 2020р. (справа № 372/3192/18).

Суд першої інстанції при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому навів обставини, які свідчать про характер страждань (фізичних, психічних), яких зазнав потерпілий, врахував їх та визначив відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 у заявленому розмірі.

Однак, суд першої інстанції не врахував вимог ст. 23 ч.3 ЦК України, відповідно до яких при визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності (об`єктивного відображення дійсності) і справедливості (неупередженого ставлення до всіх учасників спору). Таке ж положення міститься в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. № 5, від 27.02.2009 р. № 1), відповідно до яких крім врахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 працює у філії АТ «Миколаївобленерго» Веселинівського району, має не великий дохід. Окрім того, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

Крім того, матеріали провадження свідчать про те, що потерпілий з обвинуваченим є братами та до вчинення злочину між ними мав місце конфлікт.

Апеляційний суд вважає, що є завищеним судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 , оскільки такий розмір відшкодування не відповідає ступеню моральних страждань потерпілого.

Вирок суду в цій частині підлягає зміні, а розмір відшкодування зазначеним потерпілим - зменшенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині вирішення цивільного позову.
Зменшити суму стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: