Справа №523/8154/20
Провадження №1-кп/522/1806/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0001196, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеси, непрацюючої, із середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої:
- 17.05.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком 1 місяць,
- обвинуваченої за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Одеси, непрацюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- 22.01.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст.76 КК України на нього були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
- обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Одеси, непрацюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченої ОСОБА_3
адвокатів - ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,
- ОСОБА_3 ,
- ОСОБА_5 , суд

В С Т А Н О В И В:

12.04.2020 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , із наміром, спрямованим на заволодіння чужим майном, знаходились напроти будинку №62 по вулиці Жоліо Кюрі в м. Одесі, де побачили, як спереду них йшов раніше їм незнайомий потерпілий ОСОБА_8 , та розмовляв по телефону, який вони визнали об`єктом свого посягання. Не показуючи своїх дійсних намірів ОСОБА_3 попросила потерпілого ОСОБА_8 подзвонити. Після того як він відмовив, та в цей саме час йому надійшов дзвінок на телефон, реалізуючи свій намір, діючи умисно, спільно та обумовлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_5 застосував фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що зі словами: «А! Це в тебе телефон розрядився!!» він наніс удар кулаком руки у ліву частину голови потерпілого ОСОБА_8 , від якого той впав на землю.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали наносити кулаками удари по голові указаного потерпілого, а в цей саме час, ОСОБА_3 вирвала з руки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 J700H» в корпусі золотистого кольору вартістю 2750 гривень, із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 та «лайфселл» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та до якого були підключені навушники вартістю 250 гривень.

Заволодівши указаним майном потерпілого ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

В результаті чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За наведених обставин ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 просив не позбавляти волі обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 .

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу та те, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що у нього на утриманні знаходиться мати ОСОБА_12 пенсійного віку, яка відповідно до довідки серії 12 ААБ №716203 від 30.10.2019 року є інвалідом 2 групи, та потребує догляду.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочинів.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , та того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 додатковий обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначеної однієї пом`якшуючої покарання обставини, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указану обвинувачену від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , та того, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним покласти на обвинувачену ОСОБА_3 додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.3 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень указаною обвинуваченою.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк відбування покарання по зазначеному вироку суду, строк її перебування під вартою з 07.05.2020 року до 01.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, так як він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у період строку випробування, на шлях виправлення не встав, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: б) два дні обмеження волі.

Тобто невідбуте обвинуваченим ОСОБА_4 покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2020 року становить (12 місяців обмеження волі : 2 дні обмеження волі = 6 місяців позбавлення волі).

На підставі ст.71, ст.72 КК України, із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , однієї обставини, що пом`якшує покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим не повністю, а частково приєднати до знову призначеного покарання, покарання невідбуте цим обвинуваченим за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2020 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, однак це не призвело до позитивних змін його особистості, та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку, тому з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням відсутності декількох обставин, що пом`якшує покарання, суд вважає неможливим застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання цьому обвинуваченому.
На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 07.05.2020 року до 01.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 4 /чотири/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , наступний обов`язок:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_5 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.12.2020 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту скасувати.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті 4 /чотири/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.12.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 07.05.2020 року до 01.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити її з-під варти у залі суду.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_4 за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2020 року у вигляді 1 /одного/ місяця позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 /чотири/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.
Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з07.05.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.05.2020 року до 01.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речовий доказ - частину навушників приєднаних до блочка «відповіді і звуку» вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 за належністю.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

01.12.2020