Провадження № 1-в/127/546/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 у відповідності до чинного законодавства,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 у відповідності до чинного законодавства.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, у зв`язку із чим ОСОБА_3 просив суд вирішити питання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства.

Засуджений ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки призначена ОСОБА_3 вироком суду міра покарання не перевищує санкцію КК України, в редакції станом на 01.07.2020.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останнього було засуджено вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02.08.2019 вказаний вирок суду залишено без змін.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким змін до ч. 2 ст. 317 КК України внесено не було.

Разом з тим, були внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки санкція ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції на момент вчинення ОСОБА_3 злочину передбачала позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, санкція ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції від 01.07.2020, передбачає штраф від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до 3 років.

Як вбачається із вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019, ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Призначена вироком суду міра покарання за вказаною статтею не перевищує міру покарання, яка передбачена санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції станом на 01.07.2020.

Таким чином, враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 317 КК України не змінилась, а санкція ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції станом на 01.07.2020 не перевищує міру покарання, призначену ОСОБА_3 вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019, суд вважає за доцільне у клопотанні засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 у відповідності до чинного законодавства відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.06.2019 у відповідності до чинного законодавства відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: