печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .В розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках цивільного позову, який заявлений в рамках кримінального провадження №0000143,-
В С Т А Н О В И В:
Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням в межах кримінального провадження № 0000143, про арешт майна для забезпечення цивільного позову, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Чкалова 13» та Обслуговуючого кооперативу «житлово будівельний кооператив «Рідна садиба». З метою забезпечення цивільного позову виникла необхідність у накладенні арешту на квартири. Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, у рамках якого воно подано до суду, суд приходить до наступного. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Крім того, за п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. За ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. У п.п. 4,6 ч. 2 ст. 173 КПК України вказано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях п.4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. У ч.7 ст. 173 КПК України вказано, що копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна. На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, суд приходить до висновку, що представником потерпілого не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, не надано необхідних підтверджуючих документів, а саме: вартості майна, яке належить арештувати, з огляду на це, неможливо встановити, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не є можливима тому суд приймає рішення про повернення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 170-173,315, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках цивільного позову, який заявлений в рамках кримінального провадження №0000143 - повернути. Ухвала оскарженю не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_5