Справа № 675/1735/20
Провадження № 1-в/675/160/2020
У Х В А Л А
"23" вересня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про переведення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», до приміщення камерного типу,
ОСОБА_6 відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» за вироком Домодєдовського міського суду Московської області від 03 серпня 2017 року, яким він був засуджений за ст. 111 ч. 2 п. «з» КК РФ до 04 років позбавлення волі. 02 жовтня 2018 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області привів вирок Домодєдовського міського суду Московської областівід 03 серпня 2017 рокуу відповідність із законодавством України, ухваливши вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 121 ч. 1 КК України до 04 років позбавлення волі.
14 вересня 2020 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на три місяці, яке мотивоване тим, що ОСОБА_6 07 вересня 2020 року о 15 годині 30 хвилин допустив порушення розділу 8 п. п. 1, 2 Правил внутрішнього розпорядку, яким визначено, що під час пересування територією установи виконання покарань у супроводі персоналу засуджені повинні тримати руки в положенні «за спиною», пересування засуджених, які тримаються у ПКТ виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки та ДПК, за межами камер (жилих приміщень) здійснюється виключно у супроводі представників адміністрації установи виконання покарань.
Порушення засудженого полягало в тому, що під час слідування з дисциплінарної комісії в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги представників адміністрації взяти руки в положення «за спиною», на зроблені зауваження припинити порушення не відреагував. Такі дії несли загрозу особистій безпеці молодших інспекторів ВНБ.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки представниками установи виконання покарань не було доведено наявності у діях ОСОБА_6 усіх ознак дисциплінарного проступку, крім того під час розгляду клопотання було встановлено факт порушення права засудженого на захист.
Засуджений проти задоволення клопотання заперечив, категорично не визнав факт вчинення ним дисциплінарного проступку 07 вересня 2020 року, вважає, що представники адміністрації державної установи ставляться до нього упереджено. Захисник ОСОБА_5 повністю підтримав позицію ОСОБА_6 .
Дослідивши вказане клопотання, додані до нього матеріали, матеріали особової справи, вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
Згідно ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.
За вимогами ст. 131-2 КВК України особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, виконувала наказ або розпорядження, не підлягає дисциплінарній відповідальності.
Згідно рапорту молодшого інспектора ОСОБА_7 від 07 вересня 2020 року цього ж дня о 15 годині 30 хвилин під час слідування з дисциплінарної комісії засуджений ОСОБА_6 в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги інспектора взяти руки в положення «за спиною», на зроблені зауваження припинити порушення не відреагував. Такі дії несли загрозу особистій безпеці молодших інспекторів ВНБ.
ЗЧПНК ОСОБА_8 07 вересня 2020 року подав аналогічний рапорт.
Основні обов`язки засуджених визначені статтею 9 КВК України.
Права і обов`язки засуджених до позбавлення волі визначені ст. 107 КВК України.
Згідно ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
До матеріалів клопотання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_6 , відповідно до якої засуджений під час відбування покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» характеризується негативно. Разом з тим суд звернув увагу, що ОСОБА_6 прибув до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» лише 17 серпня 2020 року, однак відповідно до наданої суду довідки про заохочення та стягнення засудженого 26 серпня 2020 року, 03 вересня 2020 року та 09 вересня 2020 року на ОСОБА_6 накладено три стягнення: поміщення на 14 днів до дисциплінарного ізолятора, догана та поміщення на 14 днів до дисциплінарного ізолятора.
Крім того, до матеріалів клопотання долучено висновок службового розслідування по факту вчинення дисциплінарного проступку засудженим ОСОБА_6 від 14 вересня 2020 року, затверджений начальником установи 14 вересня 2020 року, за наслідками якого інспектор відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_4 прийшов до висновку про доцільність розгляду на засіданні дисциплінарної комісії установи питання про притягнення засудженого ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності.
У судовому засіданні категорично заперечив твердження представника установи ОСОБА_4 про те, що засудженому було запропоновано дати письмові пояснення щодо події 07 вересня 2020 року.
Факт надання пропозиції ОСОБА_6 надати письмові пояснення та відмови засудженого від надання письмових пояснень під час проведення службового розслідування підтверджується актом від 07 вересня 2020 року.
Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка молодший інспектор ВНБ ОСОБА_7 підтвердив, що 07 вересня 2020 року о 15 годині 30 хвилин під час слідування з дисциплінарної комісії в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги представників адміністрації взяти руки в положення «за спиною. ОСОБА_7 вказав, що зробив зауваження засудженому, однак ОСОБА_6 руки за спину не взяв і ОСОБА_7 повідомив, що відчував загрозу власній безпеці. Разом з тим свідок не зміг повідомити, яка й від кого була загроза його власній безпеці.
Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ЗЧПНК ОСОБА_8 дав суду аналогічні покази, наполягає, що ОСОБА_6 вчинив дисциплінарний проступок. Разом з тим свідок не зміг чітко визначити, які саме дії ОСОБА_6 і яким чином загрожували особистій безпеці молодшого інспектора.
Крім того, в якості доказу факту вчинення ОСОБА_6 дисциплінарного проступку суду надано відеозапис події. З відеозапису вбачається, що подія відбувалась о 15 годині 29 хвилин.
На вимогу суду надати на огляд суду пристрій, на який проводилась фіксація порушення, суду довідкою № 63 від 18 вересня 2020 року повідомлено, що відеозапис було здійснено на портативний відеореєстратор Police RD 792 інвентарний номер 11136451, однак у судове засідання цей пристрій наданий не був.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 86, 87, 89 КПК України, суд визнає відеозапис недопустимим доказом.
Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 57 Конституції України зазначає, що кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.
Суду було надано копію розписки ОСОБА_6 про повідомлення про його права і обов`язки від 19 серпня 2020 року з відміткою про відмову засудженого від підпису.
Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 14 вересня 2020 року засудженого ОСОБА_6 , він з дня засудження 03 серпня 2017 року допустив 139 порушень встановленого порядку відбування покарання, з яких 3 у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, поміщення на 14 днів до дисциплінарного ізолятора, в даний час відбуває стягнення у дисциплінарному ізоляторі. Заохочень не має.
Згідно ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно з ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
Частиною четвертою цієї норми закріплено, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення.
Сам ОСОБА_6 категорично заперечував, що був повідомлений про засідання дисциплінарної комісії.
До клопотання додана розписка від 09 вересня 2020 року про повідомлення ОСОБА_6 про те, що засідання дисциплінарної комісії відбудеться 09 вересня 2020 року. У вказаній розписці підпис засудженого відсутній, наявна відмітка про відмову засудженого від підпису.
Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про час проведення дисциплінарної комісії 14 вересня 2020 року суду надано не було.
Доводи ОСОБА_6 про те, що він не був повідомлений про проведення такої комісії не пізніше, ніж за добу, в ході судового розгляду не спростовані.
Таким чином, засуджений фактично був позбавлений права на захист під час проведення засідання дисциплінарної комісії.
Протоколом № 62 від 14 вересня 2020 року засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань притягнення до дисциплінарної відповідальності засуджених Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» підтверджується факт розгляду питання про направлення до суду матеріалів на засудженого ОСОБА_6 за вчинення порушення 07 вересня 2020 року для вирішення питання про приміщення засудженого до приміщення камерного типу строком на 03 місяці.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч. 16 ст. 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.
Разом з тим, ні у документах, наданих суду, ні з пояснень представників установи не виявилось можливим достовірно встановити причини і мотиви дій ОСОБА_6 .
Враховуючи вищевикладене, а також проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, засудженого, покази свідків та письмові документи, долучені до клопотання, суд вважає не обґрунтованим твердження адміністрації установи щодо вчинення засудженим ОСОБА_6 дисциплінарного проступку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 131-1, 131-2, 132, 134, 135 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1