ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2942/20 Справа № 192/1225/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, раніше судимого:
- 27 березня 2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч 1 ст. 71 КК України приєднано частково у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року і остаточно призначено до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
Відсутні підстави для визнання того, що засуджений належно ставиться до праці, оскільки продуктивність праці визначається в тому числі його прагненням до відшкодування матеріальних збитків. ОСОБА_6 має заборгованість за виконавчими листами в сумі 204020 грн. 42 коп., з яких відшкодовано лише 100 грн. до працевлаштування різноробочим працював днювальним штабу без оплати.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що засуджений своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, та наявність у ОСОБА_6 на утриманні матері похилого віку, а також неповнолітньої дитини, які потребують його допомоги.
Також зазначив, що за час перебування у Державній установі Солонянська виправна колонія він працює днювальним у штабі установи, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу і підготовка до звільнення, закінчив в установі училище, має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, не має жодних стягнень.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив апеляційну скаргу задовольнити, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки своїм ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, а наявність заохочень не може бути підставою для застосування до нього положень статті 81 КК України.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання засудженого повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали за поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого, та дійшов обґрунтованих висновків, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
За наслідками розгляду подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , місцевий суд прийшов до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, який колегія суддів вважає об`єктивним та неупередженим.
Так, відмовляючи у задоволенні подання, суд об`єктивно врахував, що засуджений ОСОБА_6 , який відбув 2/3 частини строку покарання, в ДУ «Солонянська виправній колонії (№21)» з серпня 2018 року був працевлаштований днювальним штабу без оплати праці. В даний час працює різноробочим. Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 26 вересня 2018 року, 24 квітня 2019 року, 18 жовтня 2019 року, 21 квітня 2020 року та 14 липня 2020 року.
На думку суду ОСОБА_6 не належно ставиться до праці, оскільки продуктивність праці визначається в тому числі його прагненням до відшкодування матеріальних збитків. ОСОБА_6 має заборгованість за виконавчими листами в сумі 204020 грн. 42 коп., з яких відшкодовано лише 100 грн. до працевлаштування різноробочим працював днювальним штабу без оплати.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність лише заохочень та відсутність стягнень за весь період відбування покарання хоча і характеризує позитивно особу засудженого, однак з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Крім того, колегія суддів зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги засудженого про наявність на утриманні матері похилого віку та неповнолітньої дитини, які потребують його допомоги, колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати підставою для застосування до нього вимог 81 КК України, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407 колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4