КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000095 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2020 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст.121 КК України повернуто прокурору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скарги, в якій вважає рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так прокурор зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки прокурором у обвинувальному акті сформульовано обвинувачення з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Прокурором при складанні обвинувального акту на підставі вказаного кримінального процесуального закону використано його право сформулювати обвинувачення так, як він вважає за потрібне. Зокрема, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Апелянт акцентує увагу на тому, що суд, отримавши для розгляду по суті обвинувальний акт із сформульованим прокурором обвинуваченням, не вправі вимагати від прокурора шляхом повернення обвинувального акту для усунення його недоліків сформулювати в обвинувальному акті обвинувачення таким чином, яке суд вбачає достатнім для розгляду по суті обвинувачення.
Прокурор в апеляційній скарзі наголошує на тому, що відповідно до ст.314 КПК України, якою регламентується порядок проведення судом підготовчого судового засідання за пред`явленим обвинуваченням, на даній стадії судового розгляду, суд не вправі давати будь-яку оцінку формулюванню обвинувачення, в тому числі і щодо інших осіб, яких прокурор не зазначає в обвинувальному акті. Аналіз правильності формулювання обвинувачення відповідно до глави 27 КПК України не є предметом підготовчого судового засідання. Як зазначає прокурор, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення. За правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення підтверджується зібраними по справі доказами. Щодо інших осіб обвинувачення у рамках даного провадження не висувалось.
На думку прокурора, мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд вийшов за межі ст.314 КПК України, оскільки вдався до аналізу причетності інших осіб до вчинення злочинів, що є неприпустимим, оскільки у підготовчому судовому засіданні згідно з вимогами ст.314 КПК України суд повертає обвинувальний акт прокурору тільки у разі невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

Захисником на апеляційну скаргу прокурора подані заперечення, в яких захисник, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила задовольнити її, захисника та обвинуваченого, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши наявні матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 14 лютого 2020 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області н6адійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст.121 КК України (ас. 1).

28 травня 2020 року за результатами підготовчого засідання суд першої інстанції постановив ухвалу, яка наразі оскаржується, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 прокурору (ас. 107-109).
Ухвала обґрунтована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки заміна при складенні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 встановлених слідством обвинувачених на невідомих осіб без вказівки їх процесуального статусу та відомостей про подальший хід кримінального провадження щодо них, свідчить про очевидну неконкретність та неповноту фактичних обставин кримінального провадження та сформульованого обвинувачення.

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що така неконкретність порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, оскільки позбавляє сторону захисту можливості в повній мірі використовувати визначені КПК інструменти для здійснення свого захисту під час судового розгляду, як то заявляти клопотання про проведення слідчих дій з участю інших обвинувачених, вирішення об`єднання кримінальних проваджень в порядку ст.. 334, 217 КПК України.
При цьому, зазначений недолік не може бути усунутий прокурором в порядку ст.. 338 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки не стосується ні зміни правової кваліфікації, ні обсягу обвинувачення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним кодексом встановлені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити.
Перелік вимог до обвинувального акту встановлений ч. 2 ст.291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.
При цьому, частиною першою вказаної статті передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, які перешкоджали суду призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

Таких невідповідностей колегією суддів не встановлено.

Відповідно до змісту обвинувального акта він відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, оскільки містить: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); відомості про потерпілих; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; відомості про відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання; відомості про заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_10 , завданої кримінальним правопорушенням, та про відсутність цивільного позову; відсутність витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив (ас. 1-36).

Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_5 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень з описом конкретних дій обвинуваченого та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, по кожному інкримінованому кримінальному правопорушенню в тих межах, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність та окремо наведено формулювання обвинувачення, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Викладені в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості є достатніми для розуміння суті обвинувачення, а, посилаючись на недоліки сформульованого у ньому обвинувачення із зазначенням обставин, які підлягають перевірці під час судового розгляду, суд першої інстанції фактично вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання.

Відтак обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, на що обґрунтовано посилається прокурор в апеляційній скарзі.

При цьому порушень, які перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта, колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто, обставини висунутого обвинувачення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, а тому колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність недоліків в обвинувальному акті, які зазначені в ухвалі суду, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

При цьому, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити із положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не було враховано належним чином.

Посилання в оскаржуємій ухвалі на те, що заміна при складенні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 встановлених слідством обвинувачених на невідомих осіб без вказівки їх процесуального статусу та відомостей про подальший хід кримінального провадження щодо них, свідчить про очевидну неконкретність та неповноту фактичних обставин кримінального провадження та сформульованого обвинувачення, виходять поза межи питань, які суд першої інстанції має право вирішувати під час підготовчого засідання, і свідчать про перевірку судом першої інстанції обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Що стосується вказівки суду на те, що вказані обставини позбавляють сторону захисту можливості в повній мірі використовувати визначені КПК інструменти для здійснення свого захисту під час судового розгляду, як то заявляти клопотання про проведення слідчих дій з участю інших обвинувачених, вирішення об`єднання кримінальних проваджень в порядку ст. 334, 217 КПК України, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за наявності у суду даних про перебування у цьому ж суді - Фастівському міськрайонному суді Київської області кримінального провадження стосовно іншої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою з ОСОБА_5 , суд має право прийняти рішення відповідно до положень ч. 1 ст.. 334, ст.. 217 КПК України, і зазначені в ухвалі суду обставини не позбавляють можливості сторону захисту заявляти будь-які клопотання в межах судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Таким чином під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору є помилковим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора, як обґрунтована, підлягає до задоволення, ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2020 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст.121 КК України, повернуто прокурору, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3