Справа № 636/3530/20
ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому засіданні клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001142, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Чугуївського міського суду Харківської області звернувся прокурор Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з клопотанням про арешт майна.
Зазначає, що, 06 жовтня 2020 року до ЧЧ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, на території Малинівського лісництва, квартал 94, виділ 9, урочище «Малинівський бір 1» виявлено 5 пнів дерев, поряд із якими 5 стовбурів дерев породи «сосна звичайна» (ЖЄО 10246 від 06.10.2020).

Так, 06 жовтня 2020 року в період часу з 19 години 50 хвилин по 20 годину 30 хвилин, під час огляду місця події за адресою: Харківська область, Чугуївський район, землі Малинівської селищної ради, на території Малинівського лісництва, квартал 94, виділ 9, урочище «Малинівський бір 1» було виявлено:

-стовбур дерева породи «сосна звичайна», діаметром 31 см. ;

-стовбур дерева породи «сосна звичайна», діаметром 23 см.;

-стовбур дерева породи «сосна звичайна», діаметром 24 см.;

-стовбур дерева породи «сосна звичайна», діаметром 25 см.;

-стовбур дерева породи «сосна звичайна», діаметром 26 см.;

-бензопила марки «байкал», модель «БП3400» синього кольору із серійним номером « НОМЕР_1 »;

-полімерна пляшка об`ємом 1,5 л. заповнена рідиною жовтого кольору із різким запахом ГСМ (бензин);

-полімерна пляшка об`ємом 1 л. заповнена рідиною жовтого кольору, на бічній поверхні мається наліпка із написом «ТСТ-Н Масло для ланцюгів шин»;

-полімерна пляшка об`ємом 1 л. заповнена рідиною червоного кольору, на бічній поверхні якої мається наклейка «НР 2ТPRO OIL».

Бензопила та полімерні пляшки в кількості 3 штук були вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживє за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України 06 жовтня 2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001142 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду .

Вилучені під час огляду 06.10.2020 р.стовбури дерев породи «сосна звичайна» в кількості 5 шт., діаметрами 23 см., 24 см., 25 см., 26 см., 31 см.; - бензопила марки «байкал», модель «БП3400» синього кольору із серійним номером « НОМЕР_1 », яку опечатано биркою Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області з відповідними написами та підписами учасників слідчої дії та направлено до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області; - три полімерні пляшки які поміщено в сейф-пакет INZ 3019618, що опечатано з підписами учасників процесуальної дії та направлено до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, визнано речовими доказами, оскільки, на думку прокурора, вони відповідають критеріям зазначеним у положеннях ст.98 КПК України. А саме: деревина породи сосна, є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України; бензопила марки «байкал», модель «БП3400» є знаряддями вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказані речові докази підлягають накладенню арешту з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що унеможливить проведенню повного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Вилучена деревина та бензопила марки «байкал», модель «БП3400» поміщена на тимчасове утримання в Чугуївський ВП ГУНП в Харківській області, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 31.

Прокурор Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, а також суть клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В порушення вказаної норми закону в своєму клопотанні слідчий лише посилається на норми кримінального процесуального закону, які передбачають арешт майна, при цьому слідчим не зазначено з якою метою необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявна лише вказівка на те, що арешт майна необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів.
Однак аналізуючи клопотання слідчого, не вбачається підстав вважати, що арешт майна в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені в клопотанні слідчого, не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна.
Таким чином, вимоги клопотання прокурора про арешт майна на даному етапі досудового розслідування, не виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про наявність необхідності в накладенні арешту на вказане майно.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
У відповідності до вимог п.2 ч. 3 ст.132 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.
Стаття 173 ч. 1 КПК України зазначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.
Отже, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а тому клопотання є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положення ст. 107 КПК України не здійснювалось.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 172КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про арештмайна по кримінальному провадженню № 00001142, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, відмовити.
Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1