Єдиний унікальний номер 185/1236/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003262 від 25.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 23.11.2017 року, приблизно о 09.00 год., знаходився в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 . В цей же день, тобто 23.11.2017 року, приблизно 10.10 год., знаходячись в приміщенні зальної кімнати вказаної квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті якого у ОСОБА_3 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_6 та злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , знаходячись в залі у вказаній вище квартирі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, умисно кулаком руки наніс один удар по голові ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник. Своїми злочинними умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, яка супроводжувалась переломом чишуї потиличної кістки, субдуральною гематомою зліва, забоєм головного мозку, які за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду показав, що точної дати він не пам`ятає, та за місцем проживання ОСОБА_6 з останнім вживали спиртні напої. Він був свідком того, як ОСОБА_6 впав, та як травмувався, він не бачив, та побачив краплю крові. Він знав, що ОСОБА_6 страждає на епілепсію, тому поклав того на подушку, та коли ОСОБА_6 стало краще він пішов на роботу. Коли він повернувся, то двері йому ніхто не відчинив, та це він сам зробив, так як знав де знаходяться ключі. Вранці він побачив, що ОСОБА_6 лежить на підлозі, та подумав, що у стані алкогольного сп`яніння, та коли потрогав, то той був мертвим. Він залишив ОСОБА_6 в квартирі, а сам пішов по своїм справам. ОСОБА_6 він не бив. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не знає, та не вживав з ними спиртне. З боку працівників поліції під час досудового слідства на нього був тиск, а саме його били, але він не звертався з цього приводу з заявою до правоохоронних органів.

Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 недостовірними щодо того, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 ,та що з боку працівників поліції під час досудового слідства на нього був тиск, то вважає їх надуманими, заявленими з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що подія відбувалась у кінці листопада 2017 року, коли надійшло повідомлення на номер 102 про те, що в одній із квартир по АДРЕСА_3 виявлено труп громадянина ОСОБА_6 , який є власником квартири. На момент приїзду працівників поліції у зазначеній квартирі був присутнім ОСОБА_3 , який повідомив, що знайшов труп. Після проведення експертизи було встановлено, що ОСОБА_6 помер в результаті насильницьких дій, у тому була підозра на ОСОБА_3 , який протягом всього досудового слідства міняв свої покази, а пізніше написав заяву про обставини скоєного ним злочину. Потім під час слідчого експеременту ОСОБА_3 розповів, що у них з ОСОБА_6 відбулася сварка в ході якої останній почав виганяти його з квартири. Коли він штовхнув ОСОБА_6 , то той впав, та вдарився теменою частиною голови об підлогу. Під час досудового слідства до ОСОБА_3 заходів фізичного та психологічного впливу ніхто не застосовував.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав аналогічні покази які надав свідок ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що обвинувачений товарешував з її онуком - ОСОБА_6 , який після епілепсії жив з нею. Після повернення із наркодиспансеру онук їй повідомив, що буде проживати з обвинуваченим. Про смерть її онука їй повідомив обвинувачений, та вона викликала поліцію та швидку медичну допомогу. ОСОБА_6 лежав на животі, але коли його перевернули, то у того був розбитий ніс, та на підлозі було багато крові. В присутності працівників поліції обвинувачений повідомив, що вдарив ОСОБА_6 та той впав та вдарився об угол столу. При допиті обвинуваченого, працівниками поліції не було застосовно ніякого тиску.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він працює слідчим в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 23.11.2017 року він виїзджав на огляд трупу, який лежав в зальній кімнаті квартири на коврі лицем до низу. Спочтаку ознак тілесних ушкоджень на трупі не було виявлено, тільки після експертизи було встановлено, що у трупа є черепно-мозкова травма. На досудовому слідстві ОСОБА_3 в присутності понятих та експерта розповідав, що 23.11.2017 року він прийшов до ОСОБА_6 , та разом розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртного, стоячи біля вікна він штовхнув ОСОБА_6 , та той впав та вдарився об стул. Пізніше він міняв спої покази, та говорив, що ОСОБА_6 сам впав. До ОСОБА_3 на досудовому слідстві насильницьких дій не було застосовано. Всі слідчі дії було проведено в прсиутності понятих. Гроші ОСОБА_3 не пропонував за дачу показів, та особисто його не бив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що обвинуваченого раніше вона не знала. Точної дати вона не пам' ятає, коли її допитували у якості свідка, то вона давала покази які записував слідчий. Але ці покази вона не читала, та просто підписала протокол. В протоколі її допиту зазначено, що вона бачила, як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 , який потім впав та вдарився головою, але такого вона слідчому не говорила, та вона не пам`ятає, що говорив ОСОБА_3 . Вона була на впізнанні трупу, та впізнала ОСОБА_6 за рисами обличчя. Пізніше на запитання учасників судового розгляду свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що обставини, викладені в протоколі її допиту відповідають дійсності, та протокол підписаний саме нею. Вона була свідком того, як сам обвинувачений розповідав працівникам поліції про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, та він разом із ОСОБА_7 , обвинуваченим та ОСОБА_6 в одній із квартир будинку по АДРЕСА_4 розпивали спиртні напої. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла сварка, яку розпочав ОСОБА_6 , та він відразу пішов, та бійку не бачив. Лише пізніше дізнався від працівників поліції, що обвинувачений штовхав ОСОБА_6 . Він знав, що у ОСОБА_6 були випадки приступів епілепсії, але свідком цього ніколи не був. Пізніше на запитання учасників судового розгляду свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в протоколі допиту він зазначав, що бачив як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 , який впав та вдарився головою, але це було давно та можливо він забув. Був тиск на нього з боку працівників поліції, від кого саме він не знає, а саме вони вимагали, щоб він поставив свій підпис під протоколом його допиту. Протокол впізнання писав сам слідчий, а він тільки ставив свій підпис. З протоколом він не знайомився та не читав, тому такі покази не давав, а саме він не був свідком бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , тому наполягає на тих показах, які надані ним у судовому засіданні. Скарг з його боку на дії слідчого та інших працівників поліції від нього не було.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_13 в тій частині, що з протоколом його допиту він не знайомився та не читав, тому такі покази не давав, а саме, що був свідком бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , та був тиск на нього з боку працівників поліції, від кого саме він не знає, а саме вони вимагали, щоб він поставив свій підпис під протоколом його допиту, спростовуються показами самого свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні підтвердив той факт, що в протоколі допиту він зазначав, що бачив як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 , який впав та вдарився головою, але це було давно, та можливо він забув. Допитом свідка ОСОБА_7 яка в судовому засіданні пояснила, що обставини, викладені в протоколі її допиту відповідають дійсності, та протокол підписаний нею, а саме, що вона та ОСОБА_13 були свідком того, як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 та той вдарився головою об стіл. Крім того, свідок ОСОБА_13 попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384. 385 КК України, та в протоколі зазначено, що з його слів записано вірно, та ним прочитано. Також слід зазначити, що під час проведення слідчих дій з участю свідка ОСОБА_13 останній детально та послідовно пояснював про обставини скоєння злочину ОСОБА_3 , що вбачається з протоколів допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_7 від 19.02.2018 року. (Том №2 а.с. 31-34). При цьому будь - яких зауважень за результатами складання протоколів про проведення слідчих дій свідок не висловлював.Крім того, заяв від свідка ОСОБА_13 про здійснення на нього тиску ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду провадження у суді, не надходило. Дії працівників поліції не оскаржувалися, та будь яких доказів щодо застосування до нього недозволених методів ведення розслідування, ним надано не було.
Аналіз показань свідків, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Стосовно показів свідків, суд зазначає, що усі покази судом були ретельно перевірені, проаналізовані в сукупності з іншими показами. Підстав сумніватися в їх достовірності у суду не має, та вони є належними, допустимими доказами.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні свідків, вина обвинуваченого також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-
-витягом з кримінального провадження від 25.11.2017 року щодо виявлення трупу ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 . (Том №1 а. с. № 116, 118, 119);

-рапортом інспектора Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.11.2017 року щодо виявлення трупу ОСОБА_6 та направлення його до моргу. (Том №1 а. с. № 120);

-протоколом огляду місця події від 25.11.2017 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , де в зальній кімнаті було виявлено труп ОСОБА_6 (Том №1 а. с. № 121-135);

-протоколом огляду трупа від 25.11.2017 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, експерта, було оглянуто труп ОСОБА_6 , який лежав на животі обличчям донизу. На трупі светр, шорти без пошкоджень. На тілі було виявлено тілесні пошкодження з саднами. (Том №1 а. с. № 136-141);

-лікарським свідоцтвом про смерть за № 742 від 27.11.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в кв. АДРЕСА_6 від забою головного мозку. (Том №1 а. с. № 143);

висновком експерта № 742 від 27.11.2017 року відповідно до якого при судово-таксикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 , 1990 року народження, не виявлені: темаловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аліловий спирти. Акт № 11683 від 30.11.2017 року отриманий 02.12.2017 року. При судово-імунологічному дослідженні зразка крові від трупа ОСОБА_6 , 1990 року народження - група крові не встановлена з гнильних змін. Акт № 867 від 31.11.2017 року отриманий по е/п 01.12.2017 року. При судово-гістологічному дослідженні шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_6 , 1990 року народження: субдуральні та субарахноїдальні крововиливи з помірною лейкоцитарною реакцією в головному мозку, реакція Перлса негативна на фоні аутолітичних змін. Периваскулярний склероз в нирці. Виражені аутолітичні та гнильні зміни в легенях, серці та печінці. Акт № 12138 від 26.12.2017 року отриманий по е/п 26.12.2017 року. "Які з тілесних ушкоджень спричинені ОСОБА_6 при життєво, а які після смерті?" Відповідь: "Всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 мають ознаки при життєвих (крововиливи та наявність кірочок на саднах)". "Яке з ушкоджень явилось причиною смерті, чи є прямий причинний зв`язок між отриманими пошкодженнями, які виявлені у ОСОБА_6 , та смертю останнього?" Відповідь: "Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом чишуї потиличної кістки, субдуральною гематомою зліва та забоєм головного мозку, що й обумовило безпосередню причину смерті". Даний висновок підтверджується виявленою при розтині трупа морфологічною картиною, характерною для даного виду смерті, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів від трупа, при якому виявлено: субдуральні та субарахноїдальні крововиливи з помірною лейкоцитарною реакцією в головному мозку, реакція Перлса негативна на фоні аутолітичних змін. Тілесні ушкодження в області голови перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті". "Який проміжок часу пройшов від моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті?" Відповідь: "Після отриманих тілесних ушкоджень, а саме відкритої черепно-мозкової травми, міг пройти короткий проміжок часу який вираховується годинами". "Який час настання смерті ОСОБА_6 .?" Відповідь: "Згідно трупових явищ, виявлених при розтині трупа, смерть ОСОБА_6 настала більш ніж за 48 годин до моменту проведення експертизи трупа". "В результаті якого виду травматичної дії спричинені тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6 , в тому числі ті, які явилися причиною смерті?" Відповідь: "Тілесні ушкодження ОСОБА_6 утворилися у вигляді саден на обох колінних суглобах від дотичної дії тупих твердих предметів. Пошкодження в області голови утворилися від дії тупих твердих предметів, діючих за ударним механізмом або при ударі об такі при падінні з висоти власного зросту". "Від якої кількості травмуючих дій утворилися тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6 , в тому числі ті, які явилися причиною смерті?" Відповідь: "Потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно не менш двох ударів у тім`яну та потиличну частину голови, яке й призвело до черепно-мозкової травми, що й обумовило безпосередню причину смерті потерпілого". "Чи можливо утворення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , від яких настала смерть останнього, при падінні з висоти власного зросту обличчям до низу?" Відповідь: "Враховуючи виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження а саме перелом чишуї кістки зліва та субдуральної гематоми потиличної області зліва, вони не могли утворитися при падінні потерпілого з висоти власного зросту обличчям до низу". "Який час - однаковий чи різний отримання виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 .?" Відповідь: "Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 утворилися за короткий проміжок часу, та судити о послідовності тілесних ушкоджень не є можливим". "Чи знаходився ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, якщо так, то якому ступеню відповідає стосовно живих осіб?" Відповідь: "При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 , 1990 року народження етиловий спирт та його сурогати не виявлені. При судово-імунологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 , 1990 року народження група крові не встановлена через гнильні зміни". "Чи хворів ОСОБА_6 на епілепсію? Якщо так, що про це свідчить?" Відповідь: "Даних за захворювання потерпілого ОСОБА_6 , а саме, епілепсію, не мається". (Том №1 а. с. № 145-148);

-додатковим висновком експерта № 742 від 02.12.2017 року, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, як показував підозрюваний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту. (Том №1 а. с. № 150);

Зі слів обвинуваченого в судовому засіданні він був свідком того, як ОСОБА_6 впав, та як травмувався він не бачив, та побачив краплю крові. ОСОБА_6 страждав на епілепсію, та міг при падінні сам собі спричинити тілесні ушкодження.

Його покази в цій частині спростовуються висновком експерта № 742 від 27.11.2017 року відповідно до якого потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно не менш двох ударів у тім`яну та потиличну частину голови, яке й призвело до черепно-мозкової травми, що й обумовило безпосередню причину смерті потерпілого"."Тілесні ушкодження ОСОБА_6 утворилися у вигляді саден на обох колінних суглобах від дотичної дії тупих твердих предметів. Пошкодження в області голови утворилися від дії тупих твердих предметів, діючих за ударним механізмом або при ударі об такі при падінні з висоти власного зросту". "Враховуючи виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження а саме перелом чишуї кістки зліва та субдуральної гематоми потиличної області зліва, вони не могли утворитися при падінні потерпілого з висоти власного зросту обличчям до низу". Та необхідно зазначити, що під час судового засідання сторонами кримінального провадження дані висновки експертів не оспорювались, клопотань щодо проведення додаткових експертиз до суду не надходило.

-протоколами проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 року та від 12.02.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_3 за участю спеціаліста, двох понятих, в кабінеті Павлоградського ВП ГУНП за адресою: м. Павлоград, вул. Шевченко, 51, показав місце де він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , та розповів про обставини скоєння кримінального правопорушення. (Том №1 а. с. № 161-166, 176-178);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.02.2018 року, відповідно до якого, в присутності понятих свідок ОСОБА_13 впізнав по фото під номером 2 особу, яку бачив в квартирі АДРЕСА_2 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та на грунті неприязних відносин вдарив ОСОБА_6 , та той впав на підлогу. (Том №1 а. с. № 179-180);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.02.2018 року, відповідно до якого, в присутності понятих свідок ОСОБА_7 впізнала по фото під номером 4 особу, а саме обвинуваченого якого бачила поруч з ОСОБА_13 , та якому обвинувачений розповідав, що перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 він вдарив ОСОБА_6 , та той впав на підлогу. (Том №1 а. с. № 181-182).

Щодо застосування до ОСОБА_3 , під час досудового розслідвання кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003262 від 25.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України недозволених методів проведення досудового розслідування з боку працівників поліції Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, суд зазначає, що прокурором було долучено до матеріалів кримінального провадження постанову про закриття кримінального провадження від 28.08.2019 року, в якій зазначено, що кримінальне провадження № 0000151 від 09.11.2018 року постановлено закрити за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. У постанові слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст. 214 КПК України всі процесуальні дії у ході розслідування кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 проводились згідно діючого законодавства, підтвердженням чого є покази працівника ВКП Павлоградського ВП ОСОБА_14 , допитаного слідчим у рамках кримінального провадження.

Відтак, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, встановив обставини та спосіб вчиненого злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного, що передувала події, стосунків між обвинуваченим та ОСОБА_6 , і всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Матеріали досудового розслідування у відношенні ОСОБА_3 були відкриті відповідно до ст. 290 КПК України, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія протии Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого та свідків, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 121 КК України.
Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, а обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вину не визнав.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи вище викладене, а також ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, що настали, а саме смерть потерпілого, ставлення обвинуваченого до того, що сталося, а саме не визнання своєї вини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні не було.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 02 червня 2020 року.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .