Справа № 182/3175/20
Провадження № 1-кп/0182/960/2020
У Х В А Л А
Іменем України

16.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000411 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000411 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та обґрунтував його тим, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу не минули обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність та чинити тиск на потерпілого та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що клопотання не є мотивованим, воно містить лише перелік ризиків.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого корисливого злочину.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, на теперішній час в провадженні суду знаходиться вісім кримінальних справ за обвинуваченням ОСОБА_5 , по частині з яких ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочинів проти власності.

З огляду на вищезазначене, за думкою суду, існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений продовжить скоювати злочини, аналогічні тим, в скоєні яких він обвинувачується. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тому, за думкою суду, покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, може спонукати його переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

У своєму рішенні, викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ніякий більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.
Суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити не більш ніж на 60 днів.

Визначений розмір застави залишити без змін, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на сьогоднішній день становить 42 360 гривень.

Керуючись ст.314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 з 16.09.2020 року по 14.11.2020 року включно.
Розмір застави - 20 розмірів прожиткових мінімумів, що на сьогоднішній день становить 42 360 ( сорок дві тисячі триста шістдесят) гривень - залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1