Справа № 357/9643/20
У Х В А Л А

23 листопада 2020 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква, клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого 12.09.2019 року за відбуттям строку покарання,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернулися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування а саме до 02.12.2020 року, в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0003229 від 24.09.2020 року.
Клопотання вмотивоване тим,що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.09.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003229 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 121 КК України.

Зокрема, під час досудового розслідування встановлено,що 22 вересня 2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 умисно, незаконно, порушуючи права користувача помешкання ОСОБА_8 на недоторканість житла, без дозволу на те останнього, всуперечйого волі, заліз через вікно до місця проживання ОСОБА_8 , проникнувши таким чином до квартири АДРЕСА_2 , де у подальшому завдав ОСОБА_9 , котрий знаходився у вказаній квартирі, тілесні ушкодження з метою примусити його повідомити місце знаходження ОСОБА_8 .
Тим самим, ОСОБА_5 порушив особисті права користувача вказаної квартири ОСОБА_8 , передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканність житла.
Крім того, 22 вересня 2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який за вищевикладених обставин незаконно проник до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживав ОСОБА_9 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому. З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, а також передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_9 підвівся та сів на диван, який розташований в кімнаті вказаної квартири та до нього знову підійшов ОСОБА_5 , повалив з дивану на підлогу кімнати та наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки в праву частину обличчя.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма, що проявилась субдуральною гематомою справа і зліва зі здавленням головного мозку, які перебували у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого суді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.12020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який закінчується 24.11.2020 року.
Необхідність продовження зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також, існуванням ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має місця реєстрації, постійно змінює місце проживання, не має сталих соціальних зв`язків, на даний час не працевлаштований, немає коштів для існування, особисто знайомий зі свідками.
Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та просить продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник та підозрюваний заперечували проти продовження найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на відсутність доказів вчинення ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень. Вказували на наявність постійного місця реєстрації та проживання підозрюваного. Стверджували, що останній проживає в цивільному шлюбі, а тому продовження найбільш суворого запобіжного заходу, залишить його сім`ю без коштів на існування.
Заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволені клопотання слідчого, та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, з наступних підстав.
Відповідно ч.3 до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Пунктом 6 частини 1 ст. 184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу і повинно містити, крім іншого, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, має незняті і непогашені судимості, через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, підозрюється, у тому числі, у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Разом із тим, клопотання прокурора не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, надані суду матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_10 змінює місце проживання та не має місця реєстрації, натомість з наданих матеріалів убачається, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Також, за результатами розгляду вказаного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , суд має дотримуватися не тільки загальних засад кримінального провадження, визначених у національному кримінальному процесуальному праві, зокрема презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а й враховувати практику Європейського суду з прав людини, тобто принцип поваги як до потерпілого, так і до особистої свободи обвинуваченого. Крім того, як вказує практика Європейського суду з прав людини, недостатньо посилатися на тяжкість злочину та ймовірне покарання при обґрунтуванні клопотань, в яких порушується питання щодо тримання особи під вартою.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Враховуючи наявність у справі доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 121 КК України, існуванням доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень, даних про особу підозрюваного, в даному конкретному випадку, суд дійшов висновку про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту і такий запобіжний захід, на думку суду, цілком зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вирішуючи питання про строк, на який необхідно обрати запобіжний захід, слід виходити з положень ч. 4 ст. 219 КПК України, якою передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
З наданих суду матеріалів убачається, що 27 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.
Строк досудового розслідування було зупинено 13.11.2020 року, а саме було відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення сторонам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, в порядку ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 24.11.2020 року, і до вказаного часу захисник та підозрюваний не ознайомилися в повному обсязі з матеріалами кримінального провадження, 19.11.2020 року було відновлено досудове розслідування по кримінальному провадженні за №0003229 від 24.09.2020 року.
Враховуючи вказане, закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки є необхідність у відкритті матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, наданні підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відмовити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту,строком до 2 грудня 2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися, цілодобово із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду;
-повідомляти орган досудового розслідування, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала в частині застосування запобіжних заходів може бути оскаржена підозрюваним, захисником до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1