ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква змінений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001330, яке внесене до ЄРДР 24 березня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 45 днів арешту;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1449-VI від 04 червня 2009 року),
сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду:

зі сторони обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ч. 2 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини проти власності за таких обставин.

24 березня 2016 року близько 04:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Біла Церква Київської області по вул. Полковника Коновальця біля буд. 5, підійшов до автомобіля «Газель-3302», що має державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого, за допомогою викрутки відчинив замок в водійській дверці автомобіля та проник до нього, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, вчинив крадіжку автомагнітоли «SHUTLE SUD-330», яка має вартість 331 грн., навігатора «Pioneer», яка має вартість 520 грн. та акумуляторної батареї «A-mega» 75 а/г, яка має вартість 1 593 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 444 гривень.

Окрім цього, 24 березня 2016 року близько 04:15 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Біла Церква Київської області по вул. Полковника Коновальця поблизу буд. 3 підійшов до автомобіля «ВАЗ 2105» синього кольору, що має державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого за допомогою викрутки відчинив замок в водійській дверці автомобіля та проник до нього, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, вчинив крадіжку акумуляторної батареї «BOSH» 60 а/г, яка має вартість 1 188 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 188 грн.

Окрім цього, 21 квітня 2016 року близько 23:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Біла Церква Київської області по вул. Партизанській, поблизу буд. 25, підійшов до автомобіля «ВАЗ-2107» червоного кольору, що має державний номерний знак НОМЕР_4 , після чого за допомогою камінця пошкодив скло в водійській дверці автомобіля та проник до нього, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, вчинив крадіжку автомагнітоли «JVC», яка має вартість 931 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 931 грн.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що, в ніч з 04 травня 2016 року на 05 травня 2016 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Біла Церква Київської області по бул. Олександрійському поблизу буд. 125, підійшов до автомобіля «Део Ланос», оливкового кольору,що має державний номерний знак НОМЕР_5 , після чого, з метою вчинення крадіжки, відчинив капот вищевказаного автомобіля, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, вчинив крадіжку акумуляторної батареї «Інжин 60 а/г», яка має вартість 344 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 344 грн.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
В судовому засіданні, ОСОБА_3 надав покази, які узгоджуються з обставинами, зазначеними у пред`явленому йому обвинуваченні, правову кваліфікацію своїх дій не оспорював, шкодував про вчинене, пояснив, що злочини вчинив через недосвідченість, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до суду не з`явились, звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, просили призначити покарання на розсуд суду.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1449-VI від 04 червня 2009 року), як умисні дії, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2004 року, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно із з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2004 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно із вимогою УІТ МВС України в Київській області від 14 серпня 2017 року, ОСОБА_3 раніше судимий вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України.
Відповідно до довідки К ЗБМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» № 1670 від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_3 перебував під диспансерним наглядом лікаря-нарколога, під наглядом лікаря-психіатра не перебував.
Згідно із довідкою Білоцерківського ОМВК № 2/1711 від 16 серпня 2017 року, ОСОБА_3 на обліку призовників не перебував.
Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15 листопада 2011 року) відносяться до злочинів середньої тяжкості, установлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , суд вважає, що досягнення мети покарання визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, можливе шляхом призначення покарання в межах санкції: ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1449-VI від 04 червня 2009 року) до 3-х місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарань за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року, суд вважає за необхідне, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі.
Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), суд вважає за необхідне, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, час його попереднього ув`язнення з 10 серпня 2017 року по 18 жовтня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Судом встановлено, що потерпілими цивільні позови не заявлялись, процесуальні витрати у справі відсутні.
Відповідно до ст. 100 КПК України, суд вирішує питання щодо долі речових доказів таким чином: автомагнітолу «Pioneer - 1092», - залишити власнику ОСОБА_9 ; автомагнітолу «Sony CDX-GT210», - залишити власнику ОСОБА_10 ; автомагнітолу «Pioneer», дві панелі з динаміками марки «Pioneer», дзеркало заднього огляду залишити власнику, - ОСОБА_11 ; акумуляторну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_2 », - залишити власнику ОСОБА_12 ; скутер А 113 Е НОМЕР_6 , - залишити власнику ОСОБА_13 , СD-диск із відеозаписом з камер відеоспостереження від 10 серпня 2017 року, сліди пальців руки в поліетиленовому пакеті,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1449-VI від 04 червня 2009 року) та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарань за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.
Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_3 у строк відбутого покарання, час його попереднього ув`язнення з 10 серпня 2017 року по 18 жовтня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: автомагнітолу «Pioneer - 1092», - залишити власнику ОСОБА_9 ; автомагнітолу «Sony CDX-GT210», - залишити власнику ОСОБА_10 ; автомагнітолу «Pioneer», дві панелі з динаміками марки «Pioneer», дзеркало заднього огляду залишити власнику, - ОСОБА_11 ; акумуляторну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_2 », - залишити власнику ОСОБА_12 ; скутер А 113 Е НОМЕР_6 , - залишити власнику ОСОБА_13 , СD-диск із відеозаписом з камер відеоспостереження від 10 серпня 2017 року, сліди пальців руки в поліетиленовому пакеті,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1