Справа № 192/607/20
Провадження № 1-кп/192/94/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000040, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має загальну середню освіту, не військовозобов`язаний, не одружений, громадянин України, раніше судимий:

- 30.07.2008 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ст. 104 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 22.12.2009 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 22.05.2012 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 69, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.12.2013 р. умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 26 днів;
- 18.12.2014 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 17.06.2016 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.11.2016 р. Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.04.2019 р. по відбуттю строку покарання;
- 05.09.2019 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
-13.05.2020 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2020 р. вирок змінено. Призначено покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 17 січня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин в с. Аполлонівка, Солонянського району Дніпропетровської області, поблизу житлового будинку № 13 Військового містечка був зупинений працівниками поліції. Після чого 17 січня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох понятих видав працівникам поліції зі своєї сумки згорток з наркотичними засобами, які ОСОБА_3 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту, а саме:

-десять згортків з фрагментів пошкодженого пакету з полімерного матеріалу, кожен з яких містить кристалічну речовину білого кольору масами: 0,1484 г, 0,1549 г, 0,1451 г, 0,1446 г, 0,1608 г, 0,1445 г, 0,1463 г, 0,1555 г, 0,1592 г, 0,1613 г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить відповідно 0,1100 г, 0,1124 г, 0,1042 г, 0,1082 г, 0,1179 г, 0,1021 г, 0,1073 г, 0,1167 г, 0,1205 г, 0,1192 г, тобто загальною масою 1,1185 г;

-п`ять пробірок типу «Еппендорф», кожна з яких містить в`язку рідину темно-коричневого кольору масами 1,0217 г, 1,0314 г, 1,0156 г, 1,0167 г, 1,0303 г, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений концентрат з макової соломи (опій екстракційний), маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,5622 г, 0,5693 г, 0,5620 г, 0,5334 г, 0,5606 г, тобто загальною масою 2, 7875 г.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним проступку.
Пояснив, що 17 січня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин він знаходився в с. Аполлонівка, Військове містечко, Солонянського району Дніпропетровської області, поблизу житлового будинку № 13 куди приїхав купувати для себе наркотичні засоби, оскільки вживає їх тривалий час. Його зупинили працівники поліції, оскільки він перебував у стані наркотичного сп`яніння, та він видав їм наркотичні засоби, які мав при собі для власного вживання. У нього було 10 доз метадону та 5 доз опію, що вистачило б йому на 3-5 днів, оскільки він давно вживає наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він з 2012 року працює старшим оперуповноваженим Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України. 17 січня 2020 року він разом з ОСОБА_7 здійснював патрулювання навпроти дільниці охорони № 2 у військкому містечку с. Аполонівка та помітили двох підозрілих громадян, одним з яких був ОСОБА_3 . Після цього свідок викликав працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , який добровільно видав невідомі речовини, посилаючись на те, що вони належать особисто йому.

Свідок ОСОБА_7 надав суду аналогічні показання.

Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, свідків та визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального проступку і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, оскільки обвинувачений є суб`єктом цього правопорушення, осудною та повнолітньою особою.

Згідно Висновку експерта від 01 квітня 2020 року №19/104-8/393, надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. В`язкі рідини темно-коричневого кольору містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений концентрат із макової соломи (опій екстракційний).

Суд вважає доведеним те, що обвинувачений діяв з прямим умислом, без корисливих мотивів, оскільки зберігав наркотичні засоби для власного вживання, оскільки більше 10 років вживає наркотичні засоби, а згідно його пояснень наявні об`єм таких засобів міг бути спожитий ним за 3-5 днів.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено обставин, які пом`якшують покарання. Обставинами, які обтяжують покарання зазначено рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання. Зазначена в судових дебатах прокурором така обставина, як щире каяття, на думку суду відсутня з огляду на ставлення обвинуваченого до скоєного, а також на те, що визнання своєї вини не свідчить про щире каяття.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні і зазначені в обвинувальному акті обставини, які обтяжують покарання, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є проступком. У той же час ст. 67 КК України передбачає обтяжуючою обставиною саме рецидив злочинів, а не рецидив злочину та проступку. Оскільки дії, кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України згідно ст. 12 КК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року є кримінальним проступком, тому суд вважає, що в даному випадку рецидив злочинів відсутній. Також суд вважає, що відсутня і така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 17 січня 2020 року під час вчинення проступку перебував у громадському місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не наркотичного. Факт перебування обвинуваченого в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів підтверджується відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради від 16 березня 2020 року № 390/01-12, проте обвинувальний акт не містить посилання на те, що ОСОБА_3 під час вчинення проступку перебував саме у такому стані.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який вчинив злочин в сфері обігу наркотичних засобів не вперше; раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади, викликані сумісним вживанням опіоідів та психостимуляторів з негативними наслідками», офіційно не працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без ізоляції його від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.
Під час вирішення питання про призначення покарання, суд враховує те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року було внесено зміни як до диспозиції, так і до санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Саме в урахуванням змін, внесених до КК України вказаним Законом, дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла на час ухвалення вироку, що буде поліпшувати його становище в частині призначеного покарання. Призначення більш м`якого виду покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є недоцільним, оскільки обвинувачений не працює, а призначення покарання у вигляді арешту не досягне своєї мети, передбаченої ст. 50 КК України. Таке покарання як позбавлення волі не може бути призначене обвинуваченому з огляду на положення ст. 5 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення 17 січня 2020 року, а вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, який був змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року, засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які ним були вчиненні 18 серпня 2019 року та 03 січня 2020 року до 2 років 2 місяців позбавлення волі, тому суд вважає, що в даному випадку наявна сукупність кримінальних правопорушень.
Так, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Тому суд вважає за доцільне визначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, який був змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року. Строк покарання слід рахувати з 12 березня 2020 року, оскільки згідно рапорту про затримання особи від 12 березня 2020 року, ОСОБА_3 був затриманий на виконання вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року. Оскільки покарання призначається шляхом поглинення, тому суд не вирішує питання про зарахування строку попереднього ув`язнення та відбутої частини покарання.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 13 квітня 2020 року кристалічні речовини білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон; в`язкі рідини темно-коричневого кольору, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений концентрат з макової соломи (опій екстракційний); дві конвалюти по 10 капсул з написом «acino Switzerland Необагін 150 прегабаліну 150 мг 21» визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Оскільки речові докази по справі кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та пробірки типу «Еппендорф», кожна з яких містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений концентрат з макової соломи (опій екстракційний), є предметами, виключеними з обігу, тому такі речові докази підлягають знищенню.

Вирішуючи заявлене обвинуваченим клопотання про повернення йому двох конвалют по 10 капсул з написом «acino Switzerland Необагін 150 прегабаліну 150 мг 21», у яких виявлено прегабалін, який до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься, суд посилається на наступне.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Оскільки ОСОБА_3 не надав суду доказів щодо наявності у нього захворювань, які можуть лікуватися шляхом прийому прегабаліну, як не надав і доказів того, що вказані ліки належать йому або відповідних рецептів, тобто не довів суду наявність необхідності у поверненні такого препарату саме йому, тому суд вважає, що підстави для задоволення такого клопотання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000040, витрати на проведення експертизи склали 2 512 гривень 16 копійок. В той же час згідно вказаної Довідки експертом проводилися дослідження як наркотичних засобів, так і прекурсорів, капсул та речовини рослинного походження. Оскільки обвинувачення ОСОБА_3 було пред`явлене лише в частині наркотичних засобів, а відомості про розмір витрат на проведення саме таких експертиз суду не надано, тому суд вважає, що підстави для стягнення з обвинуваченого всієї вартості витрат на проведення експертизи відсутні. Відомості про вартість експертиз саме наркотичних засобів суду не надані, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення таких витрат з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався. Ухвалою від 18 травня 2020 року ОСОБА_3 був тимчасово залишений в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні до закінчення розгляду кримінального провадження №0000040. З огляду на положення Закону України «Про попереднє ув`язнення» перебування ОСОБА_3 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з моменту його затримання та до закінчення розгляду даного кримінального провадження не є запобіжним заходом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5, ч. 4 ст. 70, 72 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, який був змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 місяці.
Строк покарання рахувати з 12 березня 2020 року.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення йому речового доказу - двох конвалют по 10 капсул з написом «acino Switzerland Необагін 150 прегабаліну 150 мг 21».

Речові докази по справі: спец пакет №5354584, в якому міститься метадон масами 0,1092 г, 0,1157 г, 0,1084 г, 0,1091 г, 0,1221 г, 0,1097 г, 0,1093 г, 0,1200 г, 0,1237 г, 0,1233 г; концентрат з макової соломи (опій екстракційний), маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,4284 г, 0,4297 г, 0,3773 г, 0,4169 г, 0,4010 г; дві конвалюти по 10 капсул з написом «acino Switzerland Необагін 150 прегабаліну 150 мг 21», переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно квитанції № 000204 знищити.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1