Справа №574/277/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/656/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 04 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Буринського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування відносно нього строку давності у відповідності до ч.5 ст.80 КК України або замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та звільнити його з-під варти, оскільки він не вчиняв нового злочину, не ухилявся від покарання та не вчиняв злочину проти людства і миру.

Ухвалою Буринського районного Сумської області від 04 травня 2020 року відмовлено в задоволенні поданого клопотання засудженого ОСОБА_7 , з тих підстав, що воно не підсудне Буринському районному суду Сумської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що істотно порушує кримінально-процесуальне законодавство України, Конституцію України та Європейську Конвенцію з прав людини та основоположних свобод, просив скасувати ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 04 травня 2020 року, у зв`язку з істотними порушеннями кримінально-процесуального законодавства України та повернути матеріали справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказує, що перш за все спори про підсудність є недопустимими, а суддя отримавши клопотання одноособово зобов`язаний вирішити питання підсудності та у випадку якщо він переконаний у неправильності підсудності, то ще до початку судового розгляду повернути йому дане клопотання, а під час розгляду клопотання по суті, питання підсудності не вирішується.

Посилаючись на п.п. 1,4 ч.2 ст.539 КПК України, п.14 ч.1 ст.537 КПК України зазначає, що Буринський районний суд Сумської області по відношенню до нього і є судом першої інстанції, що постановив вирок.

Вказує, що суд не дотримався розумних строків та не повідомив адміністрацію Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» про дату, час і місце розгляду справи, що є істотним процесуальним порушенням.

Наголошує, що судом не застосовані закони України, які обов`язково підлягають застосуванню, зокрема ст.152 КВК України, ч.1 ст. 74, ст. 80 КК України, що прямо підпадає під ст.413 КПК України.

Вказує, що судом жодної з підстав для відмови йому у застосуванні давності не наведено, а від так відмова суду є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги засудженого підтримали, просили їх задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і на думку колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року визнаний винний у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України і засуджений, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22.03.2005 року апеляції ОСОБА_7 та інших учасників кримінального провадження залишено без задоволення, а вищевказаний вирок Апеляційного суду Сумської області без зміни.

22.03.2005 року вирок звернутий до виконання, у зв`язку з чим засуджений направлений на відбування покарання до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» Хмельницької області.

На теперішній час засуджений тимчасово переведений до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду скарг і клопотань поданих ним в порядку виконання вироку та з інших підстав.

Так, ч.1 ст. 537 КПК України визначає вичерпний перелік питань, які під час виконання вироку, має право вирішувати суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу. В пункті 13 такого переліку міститься і вирішення питань про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В свою чергу ч.2 ст. 539 КПК України визначає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема до якого суду мають подаватися клопотання (подання) про вирішення визначених ч.1 ст. 357 КПК України питань.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Розглядаючи зміст поданого ОСОБА_7 клопотання судом першої інстанції встановлено, що останній фактично просить звільнити його від відбування покарання, або замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, в даному випадку довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що питання, які ставить засуджений в своєму клопотанні, повинно подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а Буринський районний суд Сумської області не є судом, в межах якого ОСОБА_7 відбуває покарання, чи в межах якого виконується вирок, а тому подане ним клопотання повинно розглядатися судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання, тобто Ізяславським районним судом Хмельницької області, з чим всупереч доводам апелянта в цій частині, погоджується і колегія суддів.

Доводи засудженого стосовно того, що спори про підсудність є недопустимими, а суддя отримавши клопотання одноособово зобов`язаний вирішити питання підсудності та у випадку якщо він переконаний у неправильності підсудності, то ще до початку судового розгляду повернути йому дане клопотання, а під час розгляду клопотання по суті, питання підсудності не вирішується є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього строку давності у відповідності до ч.5 ст.80 КК України або замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та звільнити його з-під варти, тобто звернувся до суду в порядку виконання вироку суду. Порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, встановлений ст. 539 КПК України. Зокрема, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. За наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції, з додержанням вимог ст. 539 КПК України, призначив клопотання до судового розгляду в судовому засіданні та за наслідками розгляду клопотання постановив ухвалу, якою обґрунтовано відмовив у його задоволенні з підстав не підсудності Буринському районному суду Сумської області.

Стосовно доводів апелянта, що суд не дотримався розумних строків та не повідомив адміністрацію Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» про дату, час і місце розгляду справи, що є істотним процесуальним порушенням, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, суд першої інстанції листом від 03.04.2020 року належним чином повідомив адміністрацію Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» про дату, час і місце розгляду справи та доручив доставити засудженого до зали судового засідання на 11.00 год. 04 травня 2020 року (а.с.7), а призначений поза межами строку розгляду клопотання пов`язаного із виконання вироку, не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, як того вимагає апелянт.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , що судом не застосовані закони України, які обов`язково підлягають застосуванню, зокрема ст.152 КВК України, ч.1 ст. 74, ст. 80 КК України та взагалі судом жодної з підстав для відмови йому у застосуванні давності не наведено є безпідставними, оскільки як правильно встановлено судом першої інстанції, ч.5 ст. 80 КК України застосовується до осіб, відносно яких з дня набрання чинності обвинувальний вирок не було виконано. Тому, оскільки вирок щодо засудженого ОСОБА_7 набрав законної сили, звернений до виконання з моменту набрання вироком чинності та виконується на теперішній час, строк давності обвинувального вироку щодо засудженого ОСОБА_7 не може бути застосований.

Порушень матеріального та процесуального права допущених суддею під час розгляду клопотання ОСОБА_7 , апеляційним судом не встановлено.

Прийняте рішення повністю відповідає вимогам закону, є належним чином обґрунтованим і мотивованим, підстав для його зміни чи скасування та направлення до суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного ухвала Буринського районного суду Сумської області від 04 травня 2020 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 04 травня 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно нього строку давності у відповідності до ч.5 ст.80 КК України або замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та звільнити його з-під варти - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4