Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 680/124/19
Провадження № 1-кп/670/6/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 14.12.2012 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куражин Новоушицького району, Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.04.2009 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Новоушицького районного суду від 25.10.2019 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28.07.2020 року, скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням з направленням ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 03.04.2009 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Так, 25.06.2009 року біля 23 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на ґрунтовій дорозі біля річки Дністер, що неподалік с. Куражин Новоушицького району, Хмельницької області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, доброзичливості, пристойності та моралі, використовуючи розгнуздане самолюбство, пов`язане з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, використовуючи малозначимий привід, умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням відломків; одного рубця (наслідок рани) на верхній губі зліва та одного синяка правої гомілки з розповсюдженням на праву стопу, які по степені тяжкості відносяться до категорії середніх, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчиненого особою, раніше судимою за хуліганство, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочину,передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 за вищезазначених обставин середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Однак у ході судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з чим ухвалою Віньковецького районного суду від 10.07.2020 року кримінальне провадження № 0000030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.12.2012 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 3 ст. 296 КК України визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що того дня зустрівся у селі із своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що ОСОБА_12 відпочивав на Дністрі разом з їхнім батьком ОСОБА_13 та залишив його. Близько 22 год. на «Жигулях», які належать ОСОБА_14 , вони поїхали до річки. По дорозі зустріли потерпілого, який був у стані алкогольного сп`яніння. На запитання, де ОСОБА_15 і чому він його лишив, ОСОБА_12 відповів, що нести його не може, після чого обвинувачений підійшов до нього і правим кулаком вдарив в обличчя. Від удару у ОСОБА_16 пішла кров із губи та він упав на землю, а ОСОБА_17 сів в автомобіль і з місця події всі поїхали.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, його винність підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 25.06.2009 року відпочивав на Дністрі в с. Куражин разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Вони розпили пляшку коньяку, а потім ОСОБА_15 заснув на траві. ОСОБА_12 поклав його в спальний мішок, ОСОБА_20 провів додому і рушив назад до річки. В цей час на дорозі біля лісу, коли він спустився вниз, його обігнали червоні Жигулі, почали світити фарами, а потім автомобіль розвернувся і зупинився біля нього. З автомобіля вийшов ОСОБА_17 , агресивно запитав, чому він залишив ОСОБА_21 , та не давши можливості нічого пояснити, одразу ж вдарив його кулаком в обличчя, розбивши верхню губу. Від отриманого удару ОСОБА_16 розвернуло і він боком упав на землю. При цьому він відчув різкий біль у правій нозі нижче коліна, крикнув «нога», але ОСОБА_17 сів в Жигулі і поїхав. Цілу ніч потерпілий повз наверх, кликав на допомогу, проте нікого не було. Лише вранці на стежці його побачив обвинувачений, що проходив мимо, і доставив у лікарню. На теперішній час він з ОСОБА_22 примирився, жодних претензій до нього не має і просив суворо не карати.

На факт вчинення хуліганських дій з боку обвинуваченого вказують і показання свідка ОСОБА_14 , згідно з якими у нього в користуванні є автомобіль ВАЗ 21-01. Свідок пам`ятає, як близько 10 років тому пізно ввечері разом із обвинуваченим, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 він їздив на Дністер, щоб забрати на березі ОСОБА_25 . По дорозі вони побачили ОСОБА_16 , який ішов назустріч і не давав проїхати. ОСОБА_26 зупинився, після чого ОСОБА_17 вийшов з автомобіля, після короткої словесної перепалки вдарив потерпілого один раз кулаком в обличчя, а потім сів в автомобіль, і вони поїхали. ОСОБА_12 залишився на місці, однак чи падав він від отриманого удару, свідок вже не пам`ятає.

За свідченнями матері обвинуваченого - ОСОБА_27 , в 2009 році її син ОСОБА_28 автомобілем відвозив когось у лікарню, щоб накласти гіпс, однак подробиць їй не повідомляв, а незадовго після цього, у липні 2009 року, виїхав із села, і повернувся у 2019 році.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 287 від 03.09.2009 року, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому кісток правої гомілки в н/з зі зміщенням відломків; одного рубця (наслідок рани) на верхній губі зліва та одного синяка в області правої гомілки з розповсюдженням на праву стопу. Рубець (наслідок рани) верхньої губи зліва міг утворитись від удару тупим предметом, можливо кулаком, як вказує потерпілий. Гвинтоподібний перелом кісток правої гомілки утворився в результаті прокручування тіла (після удару) на опорній, фіксованій правій стопі. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись в термін, на який вказує потерпілий (25.06.2009 року) і по степені тяжкості відносяться до категорії середніх, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту із фотоілюстраціями від 08.02.2019 року з його участю, у ході проведення якого він показав, де зупинився автомобіль ВАЗ 21-01, яким він приїхав на Дністер, у якому місці на дорозі знаходився ОСОБА_9 , та як саме і куди він наніс удар правим кулаком потерпілому.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину та вважає, що органом досудового розслідування його дії кваліфіковано правильно, за ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого особою, раніше судимою за хуліганство.

Обвинувачений ОСОБА_6 винний у скоєнні кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини та розкаяння у вчиненому.

Обвинувачений примирився із потерпілим та попросив у нього в залі суду вибачення.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

За місцем проживання на території Новоушицької селищної ради обвинувачений характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий 03.04.2009 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Однак у зв`язку з тим, що на шлях виправлення він не став, вчинив новий злочин, після чого зник з місця проживання та був оголошений в розшук, покладені судом обов`язки, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виконав, ухвалою Новоушицького районного суду від 25.10.2019 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28.07.2020 року, скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням, ОСОБА_6 направлено для відбування призначеного судом покарання, та як слідує із попутного списку на затриманих та взятих під варту осіб, 26.08.2020 року він був прийнятий до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк та в межах санкції статті, за якою він засуджується.

Крім того, з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Новоушицького районного суду від 03.04.2009 року у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком слід приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та остаточне покарання визначити у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. 374, ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком частково невідбутої частини покарання за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03.04.2009 року про засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до трьох років позбавлення волі, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання - 26 серпня 2020 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1