Номер провадження:1-кд/521/22/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси розглянувши у відкритому судовому засіданні доручення 4-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбул (Турецька Республіка) щодо врученням судових документів ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання доручення 4-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбул (Турецька Республіка) щодо врученням судових документів ОСОБА_1 , на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року.
Відповідно до ст. 542. КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів доручення предметом спору у 4 му комерційному суду першої інстанції м. Стамбул є дебіторська заборгованість, що виникла на підставі договору про транспортні послуги. Сторонами у справі є : позивач страхова компанія акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідач 1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відповідач 2 ОСОБА_2 .
Частиною 1 ст. 19 ЦПК України встановлені критерії справ, які підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. До них відносяться справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи і огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами.
Судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно: не належить до юрисдикції цього суду.
Отже, судове доручення про вручення документів ОСОБА_3 , не належить до юрисдикція кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Виконання судового доручення є складовою розгляду справи. Тому таке виконання повинно здійснюватися судом, встановленим законом. У розумінні ст. 6 Конвенції таким судом є суд цивільної юрисдикції, який є компетентним через належність справи до його юрисдикції.
Керуючись ст.ст. 19, 500 ЦПК України, ст. 542 КПК України,

У Х В А Л И В :

Доручення 4-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбул (Турецька Республіка) щодо врученням судових документів ОСОБА_1 з усіма доданими до нього матеріалами передати до цивільної канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для перерозподілу справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4