Номер провадження:1-кс/521/5569/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000095 від 18 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, офіційно неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

У Х В А Л И В:

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, з кількісним вмістом метадону 7,672 г., що перебував в синьому полімерному пакеті, всередині якого в загальному знаходились 36 полімерних згортків білого кольору, 31 полімерний згорток рожевого кольору, 14 полімерних згортків фіолетового кольору з приблизно однаковою вагою наркотичного засобу в кожному з згортків, що вказує на ознаки упакування в спосіб розфасування, з метою збуту.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу з метою збуту, ОСОБА_5 став незаконно зберігати зазначені згортки при собі, а саме у чорній сумці, яка була одягнена на ньому.
17 листопада 2020 року приблизно о 14 годині 20 хвилин за адресою: місто Одеса, вулиця Чернишевського, біля будинку №26, ОСОБА_5 був помічений співробітниками УБН ДБН в Одеській області так як досить незвично себе поводив, а саме почав нервувати з невідомих причин.
В подальшому ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції поблизу будинку № 26 по вулиця Чернишевського в місті Одесі. На запитання працівників поліції, чи має при собі заборонені у вільному обігу речовини або предмети, останній повідомив, що має при собі в сумці одягненій на ньому полімерний пакет, всередині якого наявний наркотик метадон.
Далі, 17 серпня 2020 року в період з 18 години 33 хвилин по 18 годину 48 хвилин працівниками Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області поблизу будинку №26 по вул. Чернишевського в місті Одесі, було проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_5 , дістав з сумки чорного кольору, одягненої на ньому, полімерний пакет синього кольору всередині якого знаходилось в загальному 34 полімерних згортків білого кольору, 30 полімерних згортків рожевого кольору, 14 полімерних згортків фіолетового кольору всередині з речовиною білого кольору, та пояснив, що всередині знаходиться наркотик - метадон. Вказані згортки із речовинами невідомого походження були вилучені з метою проведення експертного дослідження на предмет приналежності до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та направлені на дослідження.
Згідно проведеного експертного дослідження, надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору загальною масою 23,627 г., які знаходились в 78 полімерних згортках, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах становить 7,294 г.
Крім того, під час проведення огляду місця події, ОСОБА_5 повідомив, що може вказати місця, де він залишив наркотичні засоби з метою збуту їх іншим особам.
Після цього, в період часу з 19 години 09 хвилини по 19 годину 16 хвилин 17 серпня 2020 року, було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості за адресою: місто Одеса, провулок Високий, 20, в ході якого поблизу опори електромережі, вказаного будинку в жерстяній пляшці з під пива «Балтіка», виявлено та вилучено згорток поліетилену рожевого кольору, всередині якого перебувала речовина білого кольору. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що саме в цьому місці він нещодавно залишив наркотичний засіб метадон, для подальшого його збуту іншій особі.
Надана на експертизу речовина білого кольору загальною масою 0,149 г., яка знаходилась у рожевому поліетиленовому згортку, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах становить 0,069 г.
Крім того, в період часу з 19 години 31 хвилини по 19 годину 36 хвилин 17 серпня 2020 року, було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості за адресою: місто Одеса, вулиця Водопровідна, 13А, в ході якого вздовж бетонної огорожі, зазначеного будинку, з жерстяної пляшки з під пива «Янтар», виявлено та вилучено згорток поліетилену білого кольору, всередині якого перебувала речовина білого кольору. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що саме в цьому місці він нещодавно залишив наркотичний засіб метадон, для подальшого його збуту іншій особі.
Надана на експертизу речовина білого кольору загальною масою 0,365 г., яка знаходилась у білому поліетиленовому згортку, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах становить 0,153 г.
Надалі, в період часу з 19 години 42 хвилини по 19 годину 38 хвилин 17 серпня 2020 року, було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості за адресою: місто Одеса, вулиця Водопровідна, 15, в ході якого вздовж металевого паркану, зазначеного будинку, з жерстяної пляшки з під пива «Янтар», виявлено та вилучено згорток поліетилену білого кольору, всередині якого перебувала речовина білого кольору. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що саме в цьому місці він нещодавно залишив наркотичний засіб метадон, для подальшого його збуту іншій особі.
Надана на експертизу речовина білого кольору загальною масою 0,381 г., яка знаходилась білому поліетиленовому згортку, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах становить 0,156 г.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах.
30 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернувся до суду з клопотанням, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5, ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, та просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з забороною залишати житло в нічну пору доби, при цьому надав суду матеріали які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 підтримав думку адвоката.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення, які містяться у матеріалах справи, враховуючи матеріали надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01 грудня 2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Право на свободу й особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

Таким чином, рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішуватись абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

За змістом положень КПК України основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, забезпечення законності і обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудових стадіях кримінального провадження.

Ухвалюючи рішення за результатами розгляду клопотання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний враховувати підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, і навести їх у мотивувальній частині ухвали.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, разом з тим під час розгляду клопотання, встановлення особи підозрюваного та загальних обставин кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не є особою, яка потребує в теперішній час застосуванню найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортами, протоколами огляду місця події від 17 серпня 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18 жовтня 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , висновком експерта від 31 серпня 2020 року № 2053-Х висновком експерта від 09 жовтня 2020 року № 2042-Х, висновком експерта від 10 вересня 2020 року № 2031-Х, висновком експерта від 11 вересня 2020 року, протоколом огляду предметів від 18 серпня 2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Отже, стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує то, що у судовому засіданні прокурором не доведено обґрунтованість існування ризиків, що підозрюваний, може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та /або суду, то наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»). Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування внесені 18 серпня 2020 року, з того часу ОСОБА_5 дії які б були направлені на переховування від органу досудового розслідування або суду не здійснював, не ухилявся від явки у судове засідання для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу.
Щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 КК України, то вказаний ризик стороною обвинувачення ґрунтується лише на тому, що підозрюваний не має постійної роботи, тобто немає прибутку, однак вказане твердження не може бути підставою для обрання ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, оскільки останній раніше не судимий, не вів антигромадський спосіб життя, він працює неофіційно вантажником, а також має додатковий заробіток від очистки горіхів, а відтак у слідчого судді відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

На думку слідчого судді прокурор не навів мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст.181 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосований домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню, тобто існування певних ризиків для виконання завдань кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, тому виходячи з принципів гуманності, верховенства права і поваги до людської гідності, приходжу до обґрунтованого висновку про необхідність обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з забороною підозрюваному залишати житло у нічний час доби, а також з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 певних процесуальних обов`язків, які на думку слідчого судді будуть достатні для належної поведінки підозрюваного.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя вбачає наявність підстав, щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та вважає, що даний запобіжний захід є найбільш прийнятним, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує презумпцію невинуватості, та обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного (відповідно до довідки № 382), зі слів працюючого неофіційно вантажником та має додатковий заробіток з очистки горіхів, соціальні зв`язки в місці постійного проживання ОСОБА_5 (підозрюваний офіційно неодружений, однак довгий період часу підтримує соціальні звязки з ОСОБА_9 , з якою має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), має постійне місце мешкання в Одеській області, раніше не судимий. Крім того, суд враховує посередню характеристику за місцем мешкання.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не має.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне встановити заборону підозрюваному залишати житло у певний період доби, та надати таким чином ОСОБА_5 можливість працювати та лікуватись. Також є необхідним покладання на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Оцінивши в сукупності всі вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 202, 203, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000095 від 18 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на п`ятдесят днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (місто Одеса, Одеська область) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утриматись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить п`ятдесят днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 09 грудня 2020 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 28 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1