УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/12948/17

Провадження № 1-кп/638/264/20

04.09.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7

з участю обвинуваченого ОСОБА_8

з участю законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо можливості продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003203 від 27.062017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003203 від 27.062017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_9 при вирішенні вказаного питання покладались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суддею вказано, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих і свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інший злочин і продовжити свою злочинну діяльність. Так, обвинувачені підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, відповідальність за які встановлена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна (ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 3 ст. 289 КК України).

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Судом вивчалась можливість застосування відносно них більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особи обвинувачених, наявні підстави вважати, що вони можуть продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому продовжує дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 є обґрунтованим та містить доведені підстави того, що відносно них не може бути обрано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 331 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 02 листопада 2020 року.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 02 листопада 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в той же строк, з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Головуючий: