Дата документу 28.12.2020 Справа № 335/2327/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1331/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2327/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання строком до 04 лютого 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, чого слідчий суддя не врахував при прийнятті рішення, оскільки ОСОБА_8 не ухилявся від участі у досудовому розслідуванні та не перешкоджав його здійсненню, не переховувався від органа досудового розслідування, а, навпаки, веде активне соціальне життя, оскільки балотувався на місцевих виборах та брав участь у передвиборчому процесі, жодних викликів йому не надходило, підозру було вручено 03 грудня 2020 року, коли він за власним бажанням добровільно прибув до слідчого в СУ ГУНП України в Запорізькій області, раніше не був судимий та не притягався до кримінальної відповідальності, заінтересований у розслідуванні злочину, так як вважає себе у цій справі потерпілим від злочину.

Також вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував, що ОСОБА_8 має двох неповнолітніх дітей 11 та 8 років, проте, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не зможе взагалі відвідувати дітей, надавати матеріальне забезпечення та буде позбавлений можливості отримати буд-які засоби для існування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 30 серпня 2019 року органом досудового розслідування внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 дані про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

26 листопада 2020 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

03 грудня 2020 року слідчий СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя постановив ухвалу відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У ч. 5 ст. 132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доводи захисника щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам КПК України не підтверджуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід, оцінив у сукупності те, що вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, врахував, що останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та визнав за можливе застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість інкримінованих злочинів та стадію досудового розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З висновками слідчого судді погоджується й апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на даній стадії процесу повною мірою відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, отже, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення, доводи захисника про те, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 має двох неповнолітніх дітей 11 та 8 років, а перебування його під цілодобовим домашнім арештом, позбавить його можливості взагалі відвідувати дітей, надавати матеріальне забезпечення та отримувати буд-які засоби для існування.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 не ухилявся від участі у досудовому розслідуванні та не перешкоджав його здійсненню, не переховувався від органа досудового розслідування, а, навпаки, веде активне соціальне життя, оскільки балотувався на місцевих виборах та брав участь у передвиборчому процесі, жодних викликів йому не надходило, підозру було вручено 03 грудня 2020 року, коли він за власним бажанням добровільно прибув до слідчого в СУ ГУНП України в Запорізькій області, раніше не був судимий та не притягався до кримінальної відповідальності, є необґрунтованими, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що ОСОБА_8 може впливати на свідків та потерпілих, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, тобто, заявлені у клопотанні прокурора та встановлені слідчим суддею ризики, є реальними.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає необґрунтованими також доводи апелянта і про те, що ОСОБА_8 заінтересований у розслідуванні злочинів, так як вважає себе у цій справі потерпілим від злочину, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Отже, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та належним чином мотивував своє рішення.

За зазначених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доцільність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання строком до 04 лютого 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: