УХВАЛА
Іменем України

30.12.2020 Справа №607/22552/20 Провадження № 1-кс/607/9328/2020

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000437 від 10.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:
24.12.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000437 від 10.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 21.09.2020 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду накладений арешт на транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.04.2019 належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, та дозволено зберігати даний автобус на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області у с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Підставою накладення такого арешту стала необхідність збереження речового доказу та забезпечення проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, проведення експертиз.

Адвокат зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні проведені судова автотехнічна та судова транспортно-трасологічна експертизи, а тому відпала потреба у перебуванні вказаного автобуса під арештом.

Відтак адвокат вважає, що необхідність перебування належного ОСОБА_4 транспортного засобу під арештом на даний час відпала, а тому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21.09.2020, та повернути ОСОБА_4 транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 не з`явились, подали заяви про здійснення судового розгляду у їхню відсутність. Слідчий не заперечував проти задоволення клопотання в частині скасування заборони щодо користування автобусом, зазначаючи, що усі експертизи щодо належного ОСОБА_4 транспортного засобу проведені.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2020 накладено арешт на транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , з тих підстав, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. Тому з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у кримінальному провадженні на вказаний автомобіль накладений арешт.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.04.2019 власником автобуса марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Слідчий суддя встановив, що на даний час із вказаним транспортним засобом проведено усі необхідні експертизи, які сторона обвинувачення вважала за необхідне для проведення ефективного досудового розслідування. Вказане підтверджується також письмовою заявою слідчого ОСОБА_5 . При цьому санкція статті, за якою внесено відомості до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні, не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи що на даний час із належним ОСОБА_4 транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії, які сторона обвинувачення вважала необхідними для проведення ефективного досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку про досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшому зберіганні даного майна на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При цьому стороною обвинувачення не доведено існування обставин, які підтверджують, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику, такий автобус може бути знищений чи прихований.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Разом з тим сторона обвинувачення у випадку незгоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати ці докази.

Викладені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а з поданої слідчим до суду заяви вбачається, що останній не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Разом з тим, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте не вбачає підстав для подальшої заборони законному власнику користуватися автобусом. Відтак клопотання слід задовольнити частково, повернувши транспортний засіб законному власнику з правом користування без права його відчуження та розпорядження ним.

Керуючись ст. 98, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000437 від 10.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2020 на транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , в частині позбавлення ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , права користування даним автобусом.

Передати ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , з правом користування даним автобусом та без права його відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні № 0000437 від 10.09.2020 судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , негайно надати даний автобус для проведення вказаних процесуальних дій.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1