Справа № 645/7785/20
Провадження № 1-кп/645/848/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2020 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження за правилами спрощеного провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Харкова, громадянином України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштованим, раніше не судимим в силу ст.89 КК України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:

03.12.2020 року приблизно о 17 годині ОСОБА_2 зайшов до приміщення прийому металу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей момент перебував ОСОБА_3 . Під час перебування у приміщенні прийому металу у ОСОБА_2 виник словесний конфлікт з ОСОБА_3 . Під час конфлікту у ОСОБА_2 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Діючи на підставі раптово виниклих неприязних відносин, спрямованих на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 взяв до рук дерев`яний черенок від лопати, що лежав у приміщенні прийому металу та підійшовши до ОСОБА_3 , наніс дерев`яним черенком від лопати не менше 18 ударів в область потилиці, правої руки, тулуба, правої сідниці та правої ноги ОСОБА_3 , спричинивши тим самим ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичного експерта №09/2485-С/2020 від 11.12.2020 року тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани та синця на голові, синців на правій руці, тулубі, правій сідниці та правій нозі. По ступеню тяжкості - це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор в обвинувальному акті заявив клопотання про його розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_2 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_3 також подав письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, цивільний позов не заявив.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали дізнання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 04.12.2020 року.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведена повністю.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 суд не встановив.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що ОСОБА_2 є особою, яка вважається раніше не судимою в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг з боку оточуючих на нього не надходило, проте він був помічений у зловживанні спиртними напоями, на обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває.
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Підстав для призначення ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу суд не вбачає за відсутності даних про майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований.
Цивільного позов заявлено не було.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий по справі - суддя ОСОБА_1