ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/420/21 Справа № 180/621/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ТОВ ВКФ «Лік» монтажником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 28.05.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 185, 75 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

-23.10.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбутий строк 2 роки 1 день позбавлення волі за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 28.05.2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 день. 18.03.2016 року звільнений по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000056,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні наступного.
28.01.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , капот якого був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відігнув капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор та тримаючи при його собі залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на суму 1105,97грн.

Крім того, 28.01.2020 року у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де помітив автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 , капот якого був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючий який ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями, ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор та утримуючи його при собі, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 в сумі 1139,39грн.

31.01.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де помітив автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_3 , капот якого був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля та за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор. Тримаючи його при собі залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 в сумі 1364,68грн.

31.01.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де помітив автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_4 , капот якого був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючий який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, та за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор. Після чого, тримаючи при собі акумулятор залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_12 в сумі 476 грн.

13.02.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , де помітив автомобіль ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу.ю Одразу після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реаолізуючий який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, та за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор, та через незачинені на замок двері із салону автомобіля витягнув інший акумулятор, який матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_13 не представляє. Після цього, тримаючи при собі обидва акумулятори залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 в сумі 787,53 грн.

Крім того, 13.02.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , де помітив автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор та тримаючи при його собі залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_14 в сумі 1199,85 грн.

Крім того, 13.02.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , де помітив автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після чого, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор та утримуючи його при собі, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_15 в сумі 2037,66 грн.

18.02.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , де помітив автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_8 , який був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив капот, тим самим проник до вказаного автомобіля, та за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою, від`єднав від електричної мережі автомобіля акумулятор та тримаючи його при собі, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_16 в сумі 1284,37 грн.

Крім того, 18.02.2020 року, в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на території двору багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , де помітив автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який був зачинений, тобто являється сховищем - місцем для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Одразу після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс із собою, застосовуючи фізичну силу рук, відсунув, а потім розбив, два скла вказаного автомобіля, та в салоні автомобіля помітив домкрат підкатний, домкрат підкатний Torin ТА820014, буксирувальний трос. Реалізуючи виниклий умисел на таємне викрадення вказаних речей, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через розбиті ним два вікна проник до салону автомобіля, звідки руками витягнув домкрат підкатний, буксирувальний трос, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, та домкрат підкатний Torin ТА820014. Після чого, тримаючи при собі викрадена майно, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_17 в сумі 700 грн.

В апеляції:
- обвинувачений просить вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання.
Посилається на те, що він має малолітню доньку, офіційно працевлаштований, сплатив матеріальну та моральну шкоду, спричинену потерпілим.
Потерпілі в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Даних про поважність причин неявки суду не повідомили, тому, враховуючи думки обвинуваченого та прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності потерпілих, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши обвинуваченого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого та вважав вирок судуд законним та обґрунтованим, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляції не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_5 менш суворого покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи із вимог ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

Як убачається з вироку, при обранні виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорій тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом віднесено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, саме у виді позбавлення волі.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65 67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Колегія суддів також приходить до висновку, що при призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Твердження обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що він офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню доньку, - є хибними, оскільки вказані фактки були оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі в їх сукупності.

А посилання апелянта на відшкодування потерпілим матеріальної та моральної шкоди, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення, не відповідають дійсності. Як вбачається з матеріалів провадження, а саме розписок потерпілих, викрадене майно було повернути їм працівниками поліції під час досудового розслідування. Відомостей про відшкодування моральної шкоди матеріали справи не містять.

Сукупність досліджених даних привели колегію суддів до висновку про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, тому підстав для зміни вироку і призначення ОСОБА_5 менш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.

Порушення процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4