Дата документу 25.08.2020 Справа № 335/6142/20
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/926/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/6142/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року,
в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року залишено без задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.5 ст.185, ч.4 ст.28 ч.4 ст.345, ч.4 ст.28 ч.4 ст.187, ч.2 ст.129, ч.3 ст.28 ч.2 ст.125 КК України.
Частково задоволено клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.
Змінено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23.00 години до 06.00 години наступної доби строком до 24 вересня 2020 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23.00 години до 06.00 години наступної доби; з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Згідно зі змістом судового рішення, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2018 року у справі № 335/2641/18, 1-кс/335/1843/2018 ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0001238 від 31.07.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.
23.07.2020 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді в порядку ч.6 ст.193, ст.201 КПК України із клопотанням про зміну обраного запобіжного заходу, яке мотивовано тим, що йому не було в належний спосіб вручено повідомлення про підозру, а тому він не може вважатися підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. Також висунута йому підозра не є обґрунтованою, оскільки йому інкримінується вчинення значної кількості злочинів у складі злочинної організації, що передбачає наявність зв`язку, певну підпорядкованість її членам тощо. Однак, йому не відомі прізвища інших учасників кримінального провадження, із ними він ніякого зв`язку не мав, жодних відносин не підтримував. Доказів його причетності до вчинених злочинів немає. Також зазначав, що відносно нього відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки не доведено спроб переховування від органу досудового розслідування чи суду, а кримінальне провадження щодо інших підозрюваних ще у липні 2018 року направлено до суду для розгляду, тобто всі докази по справі зібрані, що виключає можливість їх знищення чи спотворення. Посилання слідчого про використання ним корупційних зв`язків у правоохоронних органах носить характер припущень. Весь час ОСОБА_8 перебував на волі, жодних злочинів не вчиняв та не переховувався, проживав у м. Запоріжжі разом із сестрою, її сином та чоловіком. Він працює, хоча і не офіційно, займається наданням послуг перевезення у таксі, неодноразово зупинявся поліцейськими та в нього перевіряли документи, що посвідчують особу. З наведених підстав просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 , або інший більш м`який запобіжний захід.
24.07.2020 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням процесуального прокурора звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001238 від 31.07.2017 року у відношенні ОСОБА_8 , яке мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185, ч.4 ст.28, ч.4 ст.345, ч.4 ст.28, ч.4-ст.187, ч.2 ст.129, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
12.07.2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, однак у зв`язку із неможливістю вручення внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 це повідомлення про підозру було направлено йому поштою за адресою його проживання: АДРЕСА_2 . 20.07.2017 року це повідомлення було йому направлено повторно за цією ж адресою. На неодноразові виклики до слідчого ОСОБА_8 не з`являвся. 25.07.2017 року ОСОБА_8 оголошено в розшук, а 06.03.2018 року у міжнародний розшук. 23.07.2020 року ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_8 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_8 доцільно застосувати раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий вказував, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
З урахуванням викладених обставин, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Залишаючи клопотання слідчого без задоволення та змінюючи підозрюваному ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, з урахуванням обсягу пред`явленої ОСОБА_8 підозри, обставин, встановлених у судовому засіданні, про можливість зміни ОСОБА_8 обраного ухвалою слідчого судді від 14.03.2018 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На переконання слідчого судді даний запобіжний захід унеможливить існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового слідства, виключить вплив на свідків та потерпілих, а також унеможливить інший вплив на хід досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі підозрюваного, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема ухиленню від суду та покарання, ризик чого є реальним та дійсним, не надає можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик чого є також реальним та дійсним.
Виходячи з інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним та те, що останній перебував у міжнародному розшуку.
Вчинення особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, викликають суспільний інтерес та вимагають притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб для забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому, слідчим суддею не взято до уваги, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника із запереченнями проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.5 ст.185, ч.4 ст.28 ч.4 ст.345, ч.4 ст.28 ч.4 ст.187, ч.2 ст.129, ч.3 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, яке йому загрожує, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, за яким проживає разом з сестрою ОСОБА_10 та її чоловіком ОСОБА_11 , на життя заробляє шляхом надання послуг перевезення, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, зі слів підозрюваного ОСОБА_8 він не знав, що перебуває у розшуку, державний кордон України не перетинав, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Все вищевикладене дає підстави вважати, що ОСОБА_8 є особою, яка має міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 самостійно з`явився до слідчого судді для вирішення питання щодо запобіжного заходу з клопотанням про його зміну, зазначивши, що не переховувався від органів досудового розслідування та суду, що не було спростовано слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази особистого повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а також вжиття заходів про повідомлення його про підозру у спосіб передбачений КПК (ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.ч.1, 2 ст.135 КПК України).

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а також клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Колегія суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється у тому числі і у вчиненні особливо тяжких злочинів, погоджується з можливістю існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.п.2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості знищення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків, що підозрюваний здійснював спроби знищення будь-яких речей чи документів, впливу на свідків, перешкоджав кримінальному провадженню. Більш того, посилання прокурора на п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є також безпідставними, оскільки ОСОБА_8 є особою раніше не судимою.

Також є безпідставними посилання прокурора на те, що підозрюваний перебував у міжнародному розшуку, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Законами України встановлений особливий порядок оголошення особи в міжнародний розшук та отримання спеціального документу у випадку прийняття рішення комісією про оголошення міжнародного розшуку особи, а прийняття постанови слідчим про оголошення особи у міжнародний розшук недостатньо для початку (ініціації) цього розшуку.

Натомість, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, документи, які давали б підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебував у міжнародному розшуку. Не навів таких доказів прокурор в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого та змінюючи підозрюваному раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки, вказуючи про наявність ризиків, слідчий не навів будь-яких переконливих доводів щодо їх існування, обставини, викладені в клопотанні слідчого, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після зміни запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 ч.5 ст.185, ч.4 ст.28 ч.4 ст.345, ч.4 ст.28 ч.4 ст.187, ч.2 ст.129, ч.3 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, частково задоволено клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, та змінено останньому раніше обраний ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23.00 години до 06.00 години наступної доби строком до 24 вересня 2020 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4