Справа № 591/86/19
Провадження № 1-кп/591/166/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003378 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, не одруженого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
09 жовтня 2018 року близько 01.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в районі будинку 15 по вул. Інтернаціоналістів в м. Суми, діючи умисно, відчинивши дверцята автомобіля, який знаходився біля під`їзду № 6 вказаного будинку, та пошкодивши замок запалення, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем Ваз 2101, д.н. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 , чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму 16824,65 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнав, зазначивши про те, що вказаних в обвинуваченні дій не вчиняв, а свідки в справі його обмовили, у наведений в обвинуваченні час він знаходився вдома. Нібито йому погрожували та вимагали взяти на себе відповідальність за якийсь злочин, але про який саме злочин та про відповідальність якої саме особи йшла мова обвинувачений суду не повідомив.

До зазначених показань обвинуваченого суд відноситься критично та вважає обраним способом захисту, з огляду на те, що вони спростовуються дослідженими доказами в справі.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що дійсно в наведений час належний йому автомобіль «Ваз» він залишав біля під`їзду за вказаною адресою, а зранку виявив його зникнення, про що одразу повідомив правоохоронні органи. В подальшому автомобіль був йому повернутий.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що восени 2018 року він зустрівся ввечері з друзями в м. Суми (з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ). В місті йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про те, що за борг він віддасть йому автомобіль «Ваз» та запропонував зустрітись на виїзді з м. Суми (виїзд на с. Червоне по вул. Г.Кондратьєва). Коли зустрілись, то ОСОБА_6 за наведений борг дійсно передав йому автомобіль, зазначений в обвинуваченні, переконавши, що це його автомобіль. В подальшому свідка у вказаному автомобілі помітили близькі потерпілому люди та викликали поліцію, а також вилучили автомобіль.

Показання свідка ОСОБА_7 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_8 , який показав суду, що дійсно був присутній за вказаних ОСОБА_7 обставин при передачі йому автомобіля, зазначеного вище, обвинуваченим.

Згаданий факт передачі автомобіля обвинуваченим ОСОБА_7 в своїх показах підтвердив ОСОБА_10 , який прибув на місце передачі автомобіля (більше обставин він не пам`ятає).

Свідок ОСОБА_11 повідомив суду про те, що вказаний вище в обвинуваченні автомобіль (зі слів брата ОСОБА_7 ) його братові передав ОСОБА_6

Переконливих підстав для недовіри показам зазначених осіб суду не наведено, а незначні неточності чи суперечності між їх показами суд відносить на давність описаних подій.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

-протоколом огляду місця, з якого було викрадено згаданий автомобіль (т. 1 а.с. 144);

-висновком експерта товарознавця, яким підтверджено вартість викраденого майна (т. 1 а.с. 150);

-протоколом огляду місця, де було виявлено та вилучено викрадений у потерпілого автомобіль (т. 1 а.с. 154);

-протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , під час якого були перевірені та конкретизовані покази цієї особи, які в суттєвих обставинах узгоджуються з показами цієї особи, наданими в суді (т. 1 а.с. 164);

-протоколом тимчасового доступу до телефонних з`єднань за телефоном обвинуваченого та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, отриманими під час цього заходу, якими спростовуються покази ОСОБА_6 про його перебування вдома в момент вчинення інкримінованого в провину діяння та підлаштування ним власної позиції в справі під докази, які були здобуті в справі (т. 1 а.с. 169).

Так, зазначеними матеріалами по телефонним з`єднанням обвинуваченого, а також ОСОБА_10 підтверджено, що в момент вчинення інкримінованих в провину ОСОБА_6 дій, його телефон перебував в іншому місці, яке охоплюється базовою станцією в тому числі в місці вчинення кримінального правопорушення, а не за місцем його проживання.

При цьому, покази обвинуваченого в частині того, що він свій телефон нібито передав в період вчинення кримінального правопорушення та на кілька днів після цього свідку ОСОБА_10 , є сумнівними та нелогічними, оскільки у вказаний період часу, яким охоплюється в тому числі час вчинення кримінального правопорушення, з телефоном ОСОБА_6 були телефонні з`єднання з його сестрами, а також з`єднання з мобільним телефоном ОСОБА_10 .

В той же час, ОСОБА_6 не навів суду жодного вірогідного, зрозумілого та логічного пояснення вчинення таких дій (телефонних дзвінків) незнайомою принаймні для однієї з його сестер особою, так само як і не зазначив суду вірогідного пояснення для телефонних з`єднань ОСОБА_10 з телефоном ОСОБА_6 (навіщо це робити, якщо за версією ОСОБА_6 його телефон вже нібито був у ОСОБА_10 ).

Отже, зазначені обставини, в сукупності з належними та допустимими доказами, в тому числі з показаннями свідків та потерпілого, переконують суд в тому, що покази обвинуваченого та його версія подій є надуманими, враховуючи в тому числі відсутність зі сторони захисту наведення зрозумілих та вірогідних пояснень для обмови свідками обвинуваченого, які б суд мав можливість перевірити.

Відтак, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_6 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом - Ваз 2101, д.н. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 .

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_6 суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, позитивний висновок органу з питань пробації.

Враховуючи викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного діяння, молодий вік обвинуваченого та вчинення кримінального правопорушення не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором та пов`язані з проведенням експертного дослідження, належить стягнути з обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 289 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази: автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та поліс залишити в користування ОСОБА_4 ; диск по матеріалам тимчасового доступу, змиви та контрольні змиви залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1144 гривні.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1