печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2189/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ГСУ НП України та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 05.10.2018 в ході обшуків, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2018, було вилучено речі, які на думку заявника не входять до переліку речей та документів на відшукання яких було надано дозвіл. На підставі наведеного, заявник просив повернути вилучене майно.

Особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки не повідомили.

Особа що подала скаргу подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу подала заяву про розгляд скарги у його відсутність, а слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, надходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з правової природи даного інституту, згідно положень КПК України, тимчасове вилучення майна у кримінальному провадженні здійснюється не інакше як на підставі дозволу слідчого судді, суду або/та з подальшою перевіркою слідчим суддею, судом правових підстав для його вилучення та арешту, оскільки вилучення та арешт майна має наслідком обмеження прав власника цього майна та осіб, у володінні яких таке майно знаходиться.

СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 08.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі постанови Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 від 20.12.2018, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 08.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доручено ГСУ НП України

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2018, старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення викрадених грошових коштів в сумі 900000 доларів CLIIA в національній та іноземній валюті; чорнових записів, блокнотів, щоденників, особистих записників, комп`ютерної техніки, мобільних терміналів, ноутбуків, накопичувачів флеш пам`яті, жорстких дисків, переносних носіїв інформації, в яких можуть міститися відомості в електронному, друкованому та рукописному вигляді про готування до злочину (підшукування знарядь та засобів вчинення злочину), співучасників злочину, зв`язок між ними, відомості про предмет злочину (грошові кошти), які мають значення для досудового розслідування, і самі по собі та у сукупності з іншими доказами можуть бути використані під час судового розгляду.

Як вбачається з протоколу обшуку 05.10.2018, що в квартирі АДРЕСА_1 , зокрема, були вилучені різноманітні папери з буквенно-числовими написами чорно-білого та кольорового кольору, рукописними та друкованими літерами, що були поміщені в пакет №03344854. За твердженням заявника також було вилучено правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_3 про повернення якого клопоче заявник.

Проте, як вбачається з ухвали слідчого судді від 01.10.2018 у справі № 367/2083/18-к дозвіл на вилучення правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 не надавався. Крім того слідчий в судове засідання не з`явився, доводів заявника належним чином належним чином не спростував, власну правову позицію щодо тверджень заявника про безпідставно вилучені правовстановлюючі на квартиру АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 не виклав.

Отже, вилучене майно набуло статус тимчасово вилученого майна відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, оскільки дозвіл на його відшукання в ухвалі на проведення обшуку не надавався та вилучене майно не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчому судді не надано доказів того, що на вилучене майно накладено арешт ухвалою слідчого судді.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги, оскільки вилучене майно є тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України та арешт на нього ухвалою слідчого судді не накладався, тому воно підлягає поверненню його володільцю.

Керуючись ст. ст. 168-171, 236, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ГСУ НП України повернути ОСОБА_3 документи, які були вилучені при проведенні обшуку 05.10.2018 в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1