КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 28.09.2020, із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень
У разі звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, ухвалено покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та термін покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 30.09.2020.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_6 мінімальний, у розумінні п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, або застосувати нічний домашній арешт.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України свідчить про подвійну кваліфікацію одних і тих же дій підозрюваного.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень є необгрунтованою. Зокрема, повідомлення про підозру не містить даних, коли та за яких обставин ОСОБА_6 залучено іншими підозрюваними до злочинного плану, та розроблено план дій учасників злочинної організації.
На обгрунтування повідомленої підозри у частині обставин злочину, які мали місце 17.03.2020, слідчим до клопотання долучено протокол огляду місця події, датований 26.09.2020. Долучені до клопотання матеріали негласних (слідчих) дій також є недопустимими доказами, оскільки не містять постанови прокурора про їх проведення та відповідних ухвал Київського апеляційного суду.
Наведені у клопотанні ризики є припущеннями та не обґрунтовані належними доказами. При цьому, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти наведеними у клопотанні ризикам.
Як клопотання, так і ухвала слідчого судді не містять обґрунтування та мотивів визначення розміру застави саме у розмірі 420 400 гривень.
Слідчий суддя при постановленні ухвали не взяв до уваги вік підозрюваного, стан його здоров`я та фінансовий стан.
Крім того, апелянт посилався на незаконне затримання підозрюваного, оскільки в протоколі затримання від 17.03.2020 не конкретизовано підставу затримання, а саме затримано ОСОБА_6 під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002288, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно даних протоколу затримання, 17.03.2020 о 12 год. 07 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
17.03.2020 о 16 год. 35 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, створеній з метою вчинення особливо тяжкого злочину, а також в участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у інше сховище, у складі злочинної організації, що завдало значної матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно з проникненням у інше сховище, у складі злочинної організації, що завдало вликої матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у інше сховище, повторно у складі злочинної організації, що завдало великої матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно у складі злочинної організації, що завдало значної матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало великої матеріальної шкоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 289 КК України,
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.03.2020 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 год. 07 хв. 15.05.2020, із визначенням застави у межах 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 013 500 гривень, та покладанням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.05.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002288 від 26.03.2016 до дев`яти місяців, тобто до 17.12.2020.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2020 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 10.08.2020 включно, із визначенням застави у розмірі 420 400 гривень, та покладанням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
31.07.2020 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням від 29.07.2020, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави в розмірі 420 400 гривень, та покладанням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2020 задоволено клопотання слідчого, та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 28.09.2020, із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень
У разі звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, ухвалено покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та термін покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 30.09.2020.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про визначення застави в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для зменшення ОСОБА_6 розміру застави чи застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, колегія суддів не вбачає.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість підозри, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_6 підозрюється.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, згідно якого, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.
Посилання захисника на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , недопустимість долучених до клопотання слідчого доказів та невідповідність повідомлення про підозру вимогам КПК України, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Твердження апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання та ухвала слідчого судді не містять обґрунтування та мотивів визначення розміру застави саме у розмірі 420 400 гривень, є безпідставними, оскільки були предметом дослідження слідчого судді та з урахуванням цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що застава саме в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Твердження захисника про те, що слідчий суддя не взяв до уваги вік підозрюваного, стан його здоров`я та фінансовий стан, спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.
Посилання апелянта на незаконність затримання підозрюваного, обумовлене тим, що в протоколі затримання не конкретизовано підставу затримання, є надуманими, оскільки, як убачається з протоколу затримання підозрюваного від 17.03.2020 (а.с. 171-175), ОСОБА_6 затримано у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, під час учинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002288.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3