Справа № 147/798/20
Провадження № 1-кп/147/80/20
ВИРОК
іменем України

27 листопада 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 умисно з метою використання для власних потреб та незаконного зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, восени 2015 року після повернення із зони проведення антитерористичної операції, привіз з собою та почав зберігати у своєму житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , вибухові речовини порох у металевому сейфі у спальній кімнаті до 05 травня 2020 року, тобто до часу вилучення працівниками Тростянецького відділення поліції. 05 травня 2020 року працівниками Тростянецького ВП під час проведення санкціонованого обшуку в домогосподарстві ОСОБА_3 у металевому сейфі у спальній кімнаті виявлено та вилучено дві металеві ємкості та одну полімерну ємність з вмістом сипучої речовини, в яких згідно з висновком експерта НДЕКЦ МВС України №105 від 14.05.2020 знаходились: сипуча речовина видовженої форми сіро-зеленого кольору, з блиском, є вибуховою речовиною нітроцелюлозним (бездимним) порохом, загальною масою 55г; сипуча пластинчаста речовина округлої форми, сіро-зеленого кольору, з блиском, є вибуховою речовиною - нітроцелюлозним (бездимним) порохом, загальною масою 197г; сипуча дрібнозерниста речовина чорного кольору є вибуховою речовиною димним порохом, загальною масою 343г.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, розповів про мотиви та обставини вчинення злочину, вказав, що після повернення із зони проведення антитерористичної операції 2015 року, привіз з собою та почав зберігати у своєму житловому будинку, в сейфі порох у металевому сейфі у кімнаті для того щоб вподальшому придбати рушницю та займатися мисливством до того часу поки його не вилучили працівники поліції у травні 2020 року.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 незаконного придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, згідно з ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, є учасником бойових дій, не працює, проживає у цивільному шлюбі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення вибухово-технічної експертизи в сумі 1634,50 грн.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення вибухово-технічної експертизи в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири ) грн. 50 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 22 травня 2020 року на дві металеві ємності та одну полімерну ємність із сипучою речовиною ззовні схожою на порох, які упаковано до спеціального пакету НПУ Головне слідче управління INZ3011483, які вилучені під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_3 .
Речові докази у кримінальному провадженні №0000104, а саме: дві металеві ємності та одну полімерну ємність із сипучою речовиною ззовні схожою на порох, які упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ3011483 - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1