Провадження № 1-кс/331/1547/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.07.2020 приблизно о 18:00 годині невстановлена особа, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , із застосуванням насильства, відкрито викрала майно що належить ОСОБА_5 , на суму 6000 гривень.

26.07.2020 слідчим, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 37, проведено огляд ділянки місцевості, а саме під`їзду, в ході якого виявлено та вилучено: два фрагменти ланцюжка із застібкою та двома підвісками у вигляді «пергаменту» та «серця» з металу жовтого кольору; підвіска у вигляді «Л» та кільце до неї з металу жовтого кольору; два фрагменти ланцюжка плетіння типу «мотузка» з застіжкою з металу жовтого кольору.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування та проведення необхідний слідчих дій, виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкти, які були вилучені в ході огляду місця події та визнані речовими доказами.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд вказаного клопотання за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001266, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
26.07.2020 року, в ході проведення огляду місця події, а саме в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: два фрагменти ланцюжка з металу жовтого кольору довжиною приблизно 10 см та 15 см з двома підвісками; підвіска у вигляді літери «Л»; два фрагменти ланцюжка з металу жовтого кольору довжиною приблизно 14 см та 16 см.

Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням про арешт майна 27.07.2020 року, що підтверджується штампом поштового відправлення та свідчить про своєчасне звернення в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України строку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий посилається на те, що правовою підставою для накладення арешту на майно, є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Із матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення будь-яких слідчих дій з вилученими предметами.

Таким чином, слідчий суддя не може прийти до обґрунтованого висновку про необхідність позбавлення потерпілого права користування власним майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

З матеріалів клопотання встановлено, що зазначені вище підстави на час його розгляду відсутні, оскільки майно, що є предметом розгляду, не має тих ознак, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатись арешт в порядку ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вилучене під час огляду місця події майно, у разі визнання його речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, долучаються до кримінального провадження в поряду, передбаченому Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, наявність законного власника, права якого можуть бути порушені у разі накладення арешту на майно та позбавлення його права користування речами до моменту винесення остаточного рішення по справі, відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речових доказів безпосередньо самим потерпілим на відповідальному зберіганні, недоведення належним чином слідчим необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ? відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1