Справа № 296/385/20
Провадження №11-сс/801/14/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.05.2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нове рішення.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала не вмотивована, містить тільки посилання на норму закону та не зрозуміло з чого суд прийшов до таких висновків.

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, просив в апеляційній скарзі розглядати його апеляційну скаргу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився з невідомих суду причини, про час, день і місце розгляді справи був повідомлений завчасно і належним чином.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 2 і 4 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що до ЄРДР підлягають внесенню заяви та повідомлення, які містять обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

На думку суду, заява ОСОБА_5 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в поданій заяві не міститься обґрунтованих відомостей на підтвердження обставин скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону, проте до компетенції військової прокуратури не належить обов`язок внесення відомостей до ЄРДР за заявами відносно цивільних осіб. Відповідно до наказу Генерального прокурора «Про особливості діяльності військових прокуратур» від 29.08.2014 року, військова прокуратура здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням військових та інших кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями військових формувань та правоохоронних органів України. Тобто прокуратура діяла у межах своїх повноважень та вимог КПК України.

Статтею 216 КПК України встановлено вичерпний перелік органів, які мають повноваження на здійснення досудового розслідування.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:

1) кримінальне правопорушення вчинено:

Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії "А"; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що військова прокуратура не є органом, що проводить досудове розслідування по цій категорії справ, відтак скарга щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є безпідставною.

Враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не наводить спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише вказує про незаконність та необґрунтованість такої, а також про порушення норм матеріального та процесуального права слідчим суддею, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 немає.

Колегія суддів переконана, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 404, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.05.2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3