справа № 588/1079/20
провадження № 1-кп/588/115/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боромля Тростянецького району Сумської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, який не працює, є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у середині серпня 2018 року проїжджав на власному автомобілі «КАМАЗ» по вул. Благовіщенська у м. Тростянець Сумської області, та на не огородженій ділянці місцевості, яка має вільний доступ для сторонніх осіб, поблизу багатоповерхової нежитлової будівлі №98, побачив причеп вантажного автомобіля, накритий тканевим тентом з ПВХ-брезенту. У цей момент у ОСОБА_3 виник прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме зазначеним тканевим тентом з ПВХ-брезенту, належним потерпілому ОСОБА_5 .

Через декілька днів, в темну пору доби близько 23 год. ОСОБА_3 на власному автомобілі «Chery Amulet» приїхав з с. Боромля Тростянецького району до вул. Благовіщенська, 98 у м. Тростянець Сумської області, та реалізуючи свій корисливий умисел, діючи таємно від власника майна та сторонніх осіб, підійшов до причепа, зняв тент, склав та відтягнув на кілька метрів, таким чином підготувавши для завантаження у свій автомобіль, після чого поїхав в с. Боромля. Приблизно через годину, тобто близько 00 годин наступної доби, ОСОБА_3 на своєму автомобілі «Chery Amulet» повернувся в м. Тростянець разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких він попросив допомогти завантажити нібито належний йому тент. Автомобіль зупинили на узбіччі автодороги по вул. Благовіщенська в м. Тростянець неподалік від вантажного причепа з тентом. Потім ОСОБА_3 за допомогою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завантажив тент в багажник автомобіля та поїхав в с. Боромля Тростянецького району, де цього ж дня відрізав від вказаного тенту частину, яку встановив на кузов свого автомобіля «КАМАЗ», а іншу частину віддав своєму товаришу ОСОБА_8 , не повідомивши його, що той крадений, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, розмір якої, за висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-1585е від 25.06.2020, становить 4907 грн.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 14 липня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпілий підтримав угоду при примирення, вказав, що претензій до ОСОБА_3 не має, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує наступне.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), яким було внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Указаним Законом № 2617-VIII було посилено кримінальну відповідальність за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, зокрема, розмір штрафу збільшено і з 01.07.2020 передбачено штраф у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у серпні 2018 року.
Оскільки Законом № 2617-VIII посилено кримінальну відповідальність за кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, то з урахуванням приписів ч. 2 ст. 5 КК України, цей Закон зворотньої дії не має, а при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати санкцію ч. 1 ст. 185 КК України у редакції, яка діяла станом на серпень 2018 року, до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про примирення міра покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 653 грн. 80 коп. відповідно до статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема, тент з причепа вантажного автомобіля, що переданий на відповідальне зберігання власнику вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.06.2020 року на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 14 липня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.06.2020 на фрагмент тенту з ПВХ-брезенту розміром 2х8,5 м, сірого кольору, що по середині білого кольору зі смужками помаранчевого кольору, по краям з металевими кільцями сірого кольору для кріплення, який 08.06.2020 був вилучений у ОСОБА_8 .

Речові докази: тент з причепа вантажного автомобіля, що переданий на відповідальне зберігання власнику вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1