ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1366/20 Справа № 204/6163/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000239, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного за ч.2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 25 вересня 2020 року продовжено стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2020 року.
Постановляючи рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який хоч і має на утримані неповнолітніх дітей, однак не працевлаштований та не пояснив від якої саме діяльності отримував дохід, у зв`язку з чим продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_7 . Крім того, слідчий суддя врахувавши фактичні обставини підозри стосовно ОСОБА_7 дійшов висновку за доцільне не визначати заставу. Також, слідчий суддя вказав про необґрунтованість доводів захисту та зазначив, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного і клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до слідчого судді в межах територіальною юрисдикції органу досудового розслідування, а також не встановив порушень щодо захисту прав людини, передбачених ст. 206 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження стосовно ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід.
Свої вимоги захисник обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Захисник вказує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою було подано з порушенням правил підсудності не до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Крім того, захисник зазначає, що підозра стосовно ОСОБА_7 є необґрунтованою і останній не набув статусу підозрюваного, а також зазначає, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними, надуманими, які не підтверджуються доданими до клопотання слідчого матеріалами. Також, захисник вказує, що слідчий суддя не вирішив питання про застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді застави. Окрім того в апеляційній скарзі йдеться про порушення правил утримування ОСОБА_7 .
В апеляційну суді захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що слідчим відділом УСБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР під № 0000239 від 11 лютого 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України.(Т.1 а.с.11-25)
17 квітня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, через вручення голові ОСББ Космос 3 - ОСОБА_9 (Т.1 а.с.42-48)
22 квітня 2020 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, а 31 травня 2020 року о 20 год. 55 хв. в порядку ст. 208 КПК України, було затримано.(Т.1 а.с.49-63)
Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею під час застосування до останнього міри запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованої підозри стосовно його підзахисного, оскільки зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", в якій зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року). На переконання апеляційного суду додані до клопотання слідчого матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин.
При цьому, підозра ОСОБА_7 вручена відповідно до ч.2 ст. 135 КПК України, а тому останній набув статусу підозрюваного у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, тому доводи захисника в цій частині також є безпідставними.
У відповідності до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, і слідчий суддя продовжив строк запобіжного заходу ОСОБА_7 під вартою в межах даного строку.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, були наявні на час розгляду клопотання та ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яким передбачено покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке відповідно до підозри ОСОБА_7 вчинив проти громадської безпеки, останній раніше судимий, не працевлаштований та під час розгляду клопотання не підтвердив з яких джерел отримує дохід.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши та врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним, а також вказав, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не дають підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого з чим погоджується апеляційний суд, тому продовження строку тримання під вартою підозрюваному відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Доводи захисника, що клопотання слідчого було подано з порушенням правил підсудності, перевірялися слідчим суддею, та є безпідставними, оскільки клопотання подано в до слідчого судді за місцем знаходження органу досудового розслідування, оскільки слідчий відділ УСБ України в Дніпропетровській області розташований за адресою: пр. Нігояна, буд. 35-А у м. Дніпрі, що підтверджується копіює наказу УСБ України в Дніпропетровської області № 147 від 02 вересня 2020 року, що відповідає практиці Верховного Суду, яка зазначена в рішенні слідчого судді.
Безпідставними є доводи захисника про порушення правил утримування ОСОБА_7 , оскільки вони також перевірялися слідчим суддею, який правильно зазначив, що останній не позбавлений права звернутися до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого він утримується під вартою про, що йдеться у вимогах ст. 206 КПК України.
Слідчий суддя відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначив заставу ОСОБА_7 , оскільки як видно з підозри стосовно останнього, злочини вчинялися із створенням небезпеки для життя та здоров`я людей, тому доводи в цій частині також є безпідставними.
Отже, доводи захисника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та незаконність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4