КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Кодимського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох місяців арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 08.01.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин знаходився в супермаркеті «Варус», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 3, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до стелажу, звідки взяв 2 коробки цукерок «Ферреро Колекція Т24х4», закупівельною вартістю 307 гривень 02 копійки кожна, одну з яких сховав під куртку, а іншу тримав у руках
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 направився до лінії кас, пройшовши яку залишив на касі коробку цукерок, яку тримав у руках, а коробку цукерок, яку тримав під курткою, для оплати не пред`явив та за неї не розрахувався.
В подальшому ОСОБА_6 направився в бік виходу з магазину, проте довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема, прокурор зазначає, що суд першої інстанції не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставину, яка пом`якшує покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, працює, за місцем проживання характеризується посередньо, наявності обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання,вартості предмету злочину, відсутності матеріальних збитків у справі, суд першої інстанції правильно визначив йому вид та розмір покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із врахуванням положень ст. 68 КК України.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3