Справа № 309/3507/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

14.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, яке подав обвинувачений ОСОБА_6 , про поновлення йому строку на апеляційне оскарження,
ВСТАНОВИВ :
Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, проживає в незареєстрованому шлюбі, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Хустського районного суду від 09.09.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,
визнано винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки; за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, приєднано частково не відбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.09.2019 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік й остаточно ОСОБА_6 призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Не погоджуючись із вищевказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку. Одночасно, обвинувачений порушує в апеляційній скарзі питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що вирок суду першої інстанції не отримував, після оголошення вироку повний текст вироку йому не був вручений, а відтак його зміст йому не був відомий, й тому оскаржити його він не мав можливості з поважних причин. Із цих підстав просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку, як такий, що пропущений із поважних підстав.
Заслухавши доповідь судді про суть клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка просила відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку не має.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_6 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд клопотання за відсутності засудженого береться до уваги, що засуджений ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання; заяв про відкладення його розгляду не подавав; в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на оскарження якої розглядається не ставиться вимога й апеляційним судом не вирішується питання про погіршення становища засудженого.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Так, пунктом 1 частини 2 статті 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів із дня їх проголошення.

Згідно із частиною 1 статті 117 КПК України поновленню за клопотанням заінтересованої особи підлягає лише той процесуальний строк, який був пропущений із поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.
Принцип рівності перед законом і судом, визначений у ст. 10 КПК України, означає, що привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, ні за будь-якими ознаками ні в будь-якого бути не може.

Як убачається з журналу судового засідання та технічного запису судового провадження від 27.11.2019 (т. 10, а. к. п. 75), суд, повернувшись із нарадчої кімнати з 10:19:14 до 10:57:51 оголосив вирок, роз`яснивши строк та порядок його оскарження. З цього ж журналу вбачається, що при оголошенні вироку були присутніми прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 та адвокатка ОСОБА_7 .

З розписки про вручення вироку вбачається, що 27.11.2019 обвинувачений ОСОБА_6 отримав копію вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року, про що ним вчинено підпис (т. 10, а. к. п. 85).

Тому, зазначені засудженим ОСОБА_6 у клопотанні доводи про те, що вирок суду першої інстанції він не отримував, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовані вищенаведеним.

Вищенаведене також свідчить про те, що відповідно до ст. ст. 115 та 395 КПК України останнім днем строку на апеляційне оскарження вироку від 27.11.2019 є 27.12.2019.

З матеріалів кримінального провадження також убачається, що у кримінальному провадженні вперше адвокаткою ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга 24.12.2019, що апеляційна скарга адвокатки ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2020 була залишена без руху (т. 10, а. к. п. 97 - 101). Оскільки зазначені в ухвалі недоліки не були усунуті, тому ухвалою цього ж суду від 13.02.2020 апеляційна скарга повернута особі, яка її подала (т. 10, а. к. п. 107 - 111).

13.03.2020 обвинувачений ОСОБА_6 на вищевказаний вирок подав апеляційну скаргу, одночасно, подавши клопотання про поновлення пропущеного строку. У клопотанні про поновлення пропущеного строку засуджений ОСОБА_6 посилався на те, що йому не вручена копія вироку.

При цьому, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.04.2020 ОСОБА_6 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження й повернуто йому подану ним апеляційну скаргу на вирок від 27.11.2019, визнавши доведеними факти проголошення вироку за участі обвинуваченого та захисниці й отримання ним копії вироку 27.10.2019, -підстави для поновлення строку такими, що не відповідають дійсності (т. 10, а. к. п. 125 - 126).

Зі змісту повторно поданого ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що засуджений посилається на такі ж причини пропуску строку, що й у попередньому клопотанні. На будь-які інші причини, які б об`єктивно свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження, в клопотанні не вказується.

За таких обставин, доводи клопотання, на які ОСОБА_6 посилається як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження (обвинувачений не отримував копію вироку суду першої інстанції), апеляційний суд визнає не поважними, - такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах справи й не можуть слугувати підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, така повертається.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження є значним, причини його пропуску визнає не поважними, і в зв`язку відсутністю підстав для його поновлення, доходить висновку про відмову в поновленні строку та повернення обвинуваченому ОСОБА_6 апеляційної скарги разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги береться до уваги те, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду, а необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.

Керуючись ст. ст. 395, 399, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити обвинуваченому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Хустського районного суду від 27.11.2019 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду від 27.11.2019 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , як особі, що її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати обвинуваченому ОСОБА_6 ..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й на підставі ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: