Кримінальне провадження № 629/2914/19
Номер провадження 1-кп/629/125/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000743 від 21.05.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 14.09.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. За постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2013 іспитовий строк скасовано з поверненням до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання. Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.06.2015 на підставі ст. 81 КК України звільнена з Качанівської ВК №54 умовно-достроково на 1 рік 20 днів;
- 26.09.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

28 квітня 2019 року, близько 11-00 години, ОСОБА_4 перебувала у квартирі своєї матері, ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись у вищевказаній квартирі, ОСОБА_4 впевнилась, що остання займається своїми справами та не спостерігає за її діями, вирішила викрасти належну ОСОБА_6 електром`ясорубку. Діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, увійшла до кладового приміщення, розташованого у вищевказаній квартирі, де з полиці таємно викрала належну ОСОБА_6 електром`ясорубку марки «Rotex» модель RMG 130-W», вартістю 910 гривень.

Після скоєння злочину з місця події зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 06 травня 2019 року, близько 13-00 години, ОСОБА_4 прийшла до свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в гостинній кімнаті останнього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_7 , знаходячись в стані сильного алкогольного сп`яніння заснув, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння і реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не спостерігає за її діями, ОСОБА_4 таємно викрала належний ОСОБА_7 ноутбук марки «Samsung», модель: NP-RV513-S02UA», вартістю 3065 гривень, який знаходився на столі в кухні вищевказаної квартири.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 15 травня 2019 року, близько 11-00 години, ОСОБА_4 прийшла до гуртожитку АДРЕСА_3 . Знаходячись в коридорі гуртожитку, ОСОБА_4 помітила навпроти квартири АДРЕСА_4 пральну машинку марки «Агат СМ-2», яка належить її сусідці ОСОБА_9 . Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Діючи з прямим умислом, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належну ОСОБА_9 пральну машинку, марки «Агат СМ-2», вартістю 400 гривень.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, пояснила, що дійсно вчинила інкриміновані їй злочини при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаялася.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу та матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченої та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченої або її виправдання, суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_4 вчинила нетяжкі злочини.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима, на даний час відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2019 року, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, заміжня, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від наркотиків (психостимуляторів, канабіноїдів), за місцем проживання характеризується формально задовільно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, сукупності усіх обставин, що їх

характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2019 року засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України до постановлення вироку Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 26.09.2019 року, в зв`язку з чим при визначенні покарання обвинуваченому суд застосовує правила ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першої-третьої цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку по справі буде встановлено, що обвинувачений винний ще і в другому злочині, скоєному ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався, строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 23.05.2019 року, відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2019 року.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 6/1396СЕ-19 від 30.05.2019 року в розмірі 471 гривня 03 копійки, № 6/1335СЕ-19 від 03.06.2019 року в розмірі 628 гривень, № 6/1422СЕ-19 від 05.06.2019 року в розмірі 785 гривень 05 копійок.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2019 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з 23.05.2019 року, відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0020005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 6/1396СЕ-19 від 30.05.2019 року в розмірі 471 гривня 03 копійки, № 6/1335СЕ-19 від 03.06.2019 року в розмірі 628 гривень, № 6/1422СЕ-19 від 05.06.2019 року в розмірі 785 гривень 05 копійок, а всього у розмірі 1884 гривні 08 копійок.
Речові докази по справі:

- пральну машинку «Агат СМ-2» білого кольору, яка передана на зберігання потерпілій

ОСОБА_9 , згідно зберігальній розписки від 06.06.2019 року залишити у останньої.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1