Справа № 405/7456/20
провадження № 1-кс/405/3499/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 №0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , обіймаючого посаду завідувача сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Управління Держпраці у Кіровоградській області, раніше не судимому,
встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.
Слідчий в клопотанні вказує про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу, тяжкість можливого покарання
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 №0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
23.11.2020 о 18 год 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
24.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, згідно якої ОСОБА_4 вимагав та отримав від ОСОБА_7 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, за складання акту спеціального розслідування нещасного випадку у якому викладе висновки про те, що смерть потерпілого ОСОБА_9 не пов`язана із виробництвом, а являється самогубством.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколами допиту свідка від 12.10.2020 (а.с. 14-16), від 24.11.2020 (а.с. 17-20), протоколом обшуку від 24.11.2020 (а.с. 24-27), постановою про проведення освідування від 23.11.2020 (а.с 28 29), протоколом проведення освідування від 23.11.2020 (а.с. 30-31).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість впливати на свідків, оскільки станом на день розгляду цього клопотання доказів відсторонення ОСОБА_4 слідчому судді не надано, а тому перебуваючи на посаді завідувача сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Управління Держпраці у Кіровоградській області, використовуючи свої службові повноваження може впливати на ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з метою зміни останніми своїх показів.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має постійний дохід та місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.
На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких - цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
За вказаних обставин суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 9, 176-178, 181, 183, 196-197, 205, 369-372 КПК України,
постановив:
клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт строком на два місяці, тобто з 25.11.2020 до 24.01.2021.
Покласти на ОСОБА_4 строком до 24.01.2021 наступні обов`язки:
- не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком відвідування медичних установ та явки до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Кропивницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком їх участі у слідчих діях чи в суді.
В іншій частині клопотання відмовити.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом, в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на Кропивницький ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 24.01.2021.
Негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та звільнити його з-під варти.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11