Ухвала
Іменем України

02 листопада 2020 р.
м. Київ

Справа № 316/2118/19
Провадження № 51-3703 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:

Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені п. п. 1, 2, ч. 1 ст.76 КК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2020 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 серпня 2020 року касаційну скаргу прокурора через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Вказана ухвала суду касаційної інстанції негайно була направлена на адресу Енергодарської місцевої прокуратури та отримана уповноваженою особою 21 серпня 2020 року, згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та результатів пошуку на сервісі Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта за штрихкодовим ідентифікатором №583.

Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк прокурор недоліків касаційної скарги не усунула, нової касаційної скарги до суду касаційної інстанції не подала, тому Верховний Суд ухвалою від 05 жовтня 2020 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України повернув її касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
03 жовтня 2020 року (згідно поштового штемпелю на конверті) прокурор звернулася до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 серпня 2020 року.

Перевіривши касаційну скаргу з клопотанням про поновлення п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути прокурору виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

У касаційній скарзі з клопотанням про поновлення п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків прокурор вказує, що не усунуланедоліки касаційної скарги, залишеної без руху в установлений строк із об`єктивних причин, оскільки в період із 03 серпня 2020 року до 02 вересня 2020 року включно перебувала у щорічній відпусці, а з 03 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року знаходилась на лікарняному.
Проте зазначені в клопотанні прокурора мотиви поважності пропуску п`ятнадцятиденного строку наданого на усунення недоліків є безпідставними з огляду на таке.
За змістом ст. 427, ст. 429 КПК України усунення недоліків касаційної скарги, які пов`язані з її змістом, здійснюється шляхом внесення змін чи доповнень до касаційної скарги, або шляхом подання нової касаційної скарги.

За загальним правилом, визначеним у ст. 432 КПК України із урахуванням положень ст. 403 цього Кодексу, право змінити та/або доповнити касаційну скаргу має особа, яка її подала. Проте з метою недопущенням випадків переривання здійснення прокуратурою функції підтримання публічного обвинувачення в суді, зокрема, у разі неможливості виконання з об`єктивних причин своїх повноважень конкретно визначеним у кримінальному провадженні прокурором, вказане правило має винятки. Так, згідно з ч. 4 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від касаційної скарги, внесеної ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня. Крім того, скарга подана на судові рішення одним з прокурорів, які входять до групи, може бути доповнена чи змінена іншим прокурором із числа зазначених і вважається єдиним процесуальним документом, оскільки група прокурорів у кримінальному провадженні діє як єдиний процесуальний суб`єкт прокурор. Процесуальні дії, що вчиняють прокурори, які входять до групи, мають характер взаємодоповнюваності та взаємозамінності й спрямовані на реалізацію прав та обов`язків прокурора відповідно до норм КПК України.
Тобто, виходячи з наведеного, право на подачу касаційної скарги, зміну чи доповнення зі сторони обвинувачення має прокурор, який був учасником судового провадження, який входив до складу групи прокурорів, а також службові особи органів прокуратури вищого рівня.
Така позиція узгоджується з правовими висновками, що містяться у постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа № 303/3779/16-к) та Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа №629/847/15-к.

Крім того, прокурором не надано будь-яких підтверджуючих доказів перебування її у відпустці.
Також, в клопотанні прокурора не наведено жодних доводів щодо перешкод, які заважали службовим особам органів прокуратури вищого рівня чи прокурору, який входить до складу групи прокурорів звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на усунення недоліків протягом встановленого Верховним Судом п`ятнадцятиденного строку.

Таким чином, переконливих підстав на підтвердження поважності причин, через які прокурор не мала об`єктивної можливості вчасно подати касаційну скаргу на усунення недоліків зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у клопотанні не наведено та судом не встановлено.

За таких обставин, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 117, 441 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, про поновлення п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги, встановленого ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року.

Повернути прокурору її касаційну скаргу, а також додані до неї матеріали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3