№ 1-кс/756/1838/20
У Х В А Л А
Іменем України

09 вересня 2020 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

Слідча СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0004638 від 10 серпня 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , переоформили право власності та заволоділи шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2020, ОСОБА_5 , покинув місце свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлене.
За фактом зникнення ОСОБА_5 , СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0004638, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
З відповідною заявою звернувся ОСОБА_6 , який під час допиту повідомив, що з 03.08.2020 по 07.08.2020 дзвонив брату ОСОБА_5 на мобільний номер, проте останній на дзвінки не відповідав. 07.08.2020 ОСОБА_6 навідався за адресою реєстрації та постійного місця проживання брата, а саме: АДРЕСА_2 . Зайшовши в під`їзд, ОСОБА_7 зустрів жінку на ім`я ОСОБА_8 , яка представилась як голова кооперативу, та повідомила, що ОСОБА_9 більше не проживає за вищевказаною адресою, та у квартири АДРЕСА_3 новий власник, та наразі відбуваються ремонтні роботи. В подальшому, піднявшись на другий поверх, де розташована квартира АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 зустрів наглядно знайомого сусіда ОСОБА_9 , який повідомив, що бачив як ОСОБА_9 з раніше незнайомою жінкою приблизно 2 тижні назад виїхав з квартири. Всього з даною жінкою проживав близько місяця. Зайшовши до квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 поспілкувався з робітником, який робив ремонт. Та останній повідомив, що ОСОБА_9 не знає, та замовник ремонту чоловік на ім`я ОСОБА_10 , та це вже третя квартира замовника, в якій він робить ремонт. Також ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_9 близько 20 років зловживає алкогольними напоями після смерті дружини, останній жив на одну пенсію, якої йому не вистачало, та наміру продавати своє житло він не мав.
14.08.2020, в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що проживав самостійно на протязі 20 років за адресою: АДРЕСА_2 . Іноді вживав алкогольні напої в парку біля будинку. В 2018 році, в даному парку, познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 . Родіон одразу попросив пожити в ОСОБА_9 , проте ОСОБА_9 відмовив, при цьому останній не повідомляв Родіону, що проживає самостійно. Приблизно на початку липня 2020 року до ОСОБА_9 в квартиру прийшов вищевказаний ОСОБА_11 , та знову просив пожити, проте ОСОБА_9 відмовив. При цьому, звідки Родіону відома адреса проживання ОСОБА_9 , останньому невідомо. Через 2 дні ОСОБА_11 знову з`явився до квартири, вже разом із жінкою, яку представив, як свою тітку ОСОБА_12 . ОСОБА_11 попросив, щоб його тітка деякий час пожила у ОСОБА_9 , за що ОСОБА_11 заплатить борг за комунальні послуги. При цьому, про борги ОСОБА_9 Родіону також не розповідав. ОСОБА_9 погодився. Родіон часто телефонував ОСОБА_13 , приїжджав 5 разів на місяць, давав гроші та алкоголь. Приблизно через тиждень, після того, як переїхала ОСОБА_13 , ОСОБА_11 прийшов та запитав чи є у ОСОБА_9 документи на квартиру, на що ОСОБА_9 відповів, що документи втрачені. Почувши це, ОСОБА_11 запропонував відновити документи, на що ОСОБА_9 погодився. Приблизно через 2 дні, а саме 13.08.2020, приїхав ОСОБА_11 та сказав, що треба поїхати в БТІ. В БТІ ОСОБА_9 поставив підписи в документах, після чого чоловік дав ОСОБА_9 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В автомобілі ОСОБА_11 попросив ОСОБА_9 подивитися свідоцтво, після чого поклав його в бардачок автомобіля та сказав, що воно там полежить. Після цього, ОСОБА_11 сказав, що вони їдуть до нотаріуса для укладання договору оренди, хоча раніше вони про це не домовлялись. ОСОБА_9 відмовлявся, а ОСОБА_11 постійно його умовляв, та наказував пити воду з пляшки, яку останній дав, що ОСОБА_9 і робив. Через деякий час ОСОБА_9 стало зле, та він погодився підписати договір оренди, тоді ОСОБА_11 повідомив, що вони поїдуть до його нотаріуса, та направилися за адресою АДРЕСА_4 . Біля офісу нотаріуса Родіон взяв паспорт у ОСОБА_9 та свідоцтво про право власності квартири, зайшов у офіс, та повернувся приблизно через 15 хв., після чого покликав ОСОБА_9 . Зайшовши в приміщення, нотаріус нічого не питав та не пояснював, просто дав документи та сказав підписати, після чого вийшов з приміщення. Родіон показав, де підписати, та сказав при цьому, що це договір оренди. ОСОБА_9 було зле після випитої води, та він підписався. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_9 попрямували в відділення Ощадбанку. В Ощадбанку ОСОБА_13 заплатила на паспорт ОСОБА_9 грошові кошти. Після чого квитанції ОСОБА_11 завіз нотаріусу. На запитання ОСОБА_9 , де документи, ОСОБА_11 відповів, що документи готуються та будуть пізніше. Через декілька днів знову приїхав ОСОБА_11 та повідомив, що знайшов будинок в селі та хоче зайнятись фермерством. Зі слів ОСОБА_11 він не може оформити даний будинок на себе та запропонував оформити будинок на ім`я ОСОБА_9 , так к він пенсіонер та йому потрібно платити менше податку, тоді ОСОБА_9 погодився. На наступний день приїхав ОСОБА_11 разом із зятем ОСОБА_7 , та вони попрямували оформляти будинок АДРЕСА_5 . По дорозі вони зупинились в м. Кмеренчуг. Там ОСОБА_11 залишив ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у готелі. Наступного дня, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 попрямували в смт Онуфріївку. Приїхавши, попрямували відразу до офіса нотаріуса. Нотаріус дала підписати ОСОБА_9 документи. В подальшому вони поїхали дивитися будинок, який знаходиться в АДРЕСА_6 . Будинок був не облаштований для проживання, зруйнований паркан, відсутні вхідні двері. Зайшовши в середину, ОСОБА_9 побачив свої речі, а саме меблі та особисті речі, які знаходились в нього в квартирі в м. Києві. На запитання ОСОБА_9 «шо це означає», ОСОБА_11 відповів, що це тепер твій будинок, а він буде жити на оболоні в його квартирі. Родіон сів у авто та зник у невідомому напрямку. ОСОБА_12 поїхала через тиждень.
Згідно інформації «Київського міського БТІ» первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 22.10.1998 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської держадміністрації м. Києві (Наказ № 621-С від 14.10.1998 р.), зареєстрованого в Бюро 30.10.1998 р., за реєстровим № 282/30081.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13.07.2020, приватним нотаріусом ОСОБА_14 квартира АДРЕСА_1 , було зареєстровано право власності на ОСОБА_15 .
17.08.2020 постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було визнано речовим доказом.
18.08.2020 постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 матеріали кримінальних проваджень № 0004710 від 17.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, № 0004638 від 10.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України були об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004638 від 10.08.2020
На даний час є підстави вважати, що приватний нотаріус ОСОБА_14 , за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_15 , та невстановленими досудовим розслідуванням особами на ім`я ОСОБА_13 та Родіон шахрайським шляхом заволоділи квартирою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а також найближчим часом хочуть продати вищевказану квартиру добросовісним набувачам.
На даний час слідчим відділом Оболонського УП ГУНП у м. Києві проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місця перебування осіб, дії яких були спрямовані на шахрайське заволодіння вказаним вище майном, тому відсутність повідомлення про підозру у вказаному провадженні не може бути підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, враховуючи те, що квартира є предметом кримінального правопорушення та 17.08.2020 слідчим винесено постанову про визнання в якості речового доказу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідча вказує, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , законним власником якої був ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, залучивши до цього підставних осіб, перейшло до ОСОБА_15 , є предметом кримінального правопорушення та набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, незастосування заборони розпоряджатися ним може призвести до його втрати, подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, обставини зазначені у клопотанні підтримує та просять задовольнити клопотання з тих підстав, що в ньому викладені, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність прокурора.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 10 серпня 2020 року за № 0004638 внесено відомості за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 190 КК України.
З копій матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання, убачається, що об`єкт житлової нерухомості, що за адресою АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як підставу для арешту майна слідчою зазначено те, що тільки запобігши реальній загрозі протиправного впливу (відчуження, знищення) на вказане нерухоме майно шляхом накладення арешту можливо досягти мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також настанню будь-яких негативних наслідків.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Враховуючи, що клопотання містить достатні дані щодо необхідності накладення арешту, оскільки існують реальні підстави вважати, що нерухоме майно на яке слідча просить накласти арешт є предметом злочину, може бути відчужено на користь третіх осіб, вважаю, що клопотання слідчої підлягає задоволенню, однак оскільки слідчою не доведені обставини, які б свідчили про необхідність заборони користуванням вказаним об`єктом нерухомо майна, лише в частині відчуження та розпорядження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на майно належить на праві власності ОСОБА_15 шляхом заборони відчуження та розпорядження.
У решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1