Справа № 447/2120/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/330/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з хворобою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що наявні у засудженого захворювання не містяться у Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання за станом здоров`я.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2020 року у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити нове судове рішення яким задоволити заяву засудженого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 звільнивши від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не враховано висновки МСЕК щодо групи інвалідності ОСОБА_6 , виписних епікризів під час перебування у спеціалізованій Стрижівській виправній колонії (№81), направлення на проходження лікування. Наголошує, що вказані документи свідчать про тяжку форму хвороби у засудженого. Таким чином, на думку апелянта, у суду були усі підстави для застосування ст. 84 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просив дану ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, згідно з п.6 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання за хворобою.

В статті 152 КВК України зазначено, що однією з підстав звільнення від відбування покарання є хвороба особи.

Стаття 84 КК України передбачає два види звільнення засуджених від відбування покарання за хворобою, зокрема: звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосуватись примусові заходи медичного характеру, відповідно до ст.ст. 92-95 цього Кодексу (ч.1 ст. 84 КК України); особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування (ч.2 ст. 84 КК України).

Відповідно до ч.5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» такий містить перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Так, розділом VІ Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі урегульовані питання підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, а також затверджений перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при прийнятті рішення врахував те, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.289, ст.69, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Крім того, суд першої інстанції, врахував висновок лікарсько-консультативної комісії Львівської багатопрофільної лікарні №19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» у Львівській області щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 04.11.2019року, відповідно до якого ОСОБА_6 встановлено діагноз: цукровий діабет 1 тип, інсулінозалежний, середньої важкості в стадії субкомпенсації; непроліферативна діабетична ретинопатія обох очей.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно встановив, що на даний час таке захворювання не підпадає під п.5 додатку 12 переліку захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014, а відтак прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в задоволенні заяви слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому відмовляє захиснику засудженого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: