Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2183/20
Провадження № 1-кп/723/2750/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 24.03.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , -

встановив:
В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000249 від 24.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В ході судового розгляду обвинуваченим та його захисником подано до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям. Посилається на те, що з матеріалів справи кримінального правопорушення видно, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений є таким, що вперше вчинив злочин. Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування встановлено у діях обвинуваченого ОСОБА_3 пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України не встановлено. Вказує також на те, що шкоду кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов не заявлявся. Під час судового розгляду та на досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, негативно поставився до своїх протиправних дій, вважає свій вчинок не гідним, жалкує про вчинене. Зазначає, що ОСОБА_3 не перешкоджав кримінальному провадженню, заходи забезпечення щодо нього не застосовувалися. В судовому засіданні обвинувачений публічно вибачився перед потерпілим за вчинені щодо останнього дії, намається загладити свою провину перед потерпілим. Вважає, що наведене в своїй сукупності свідчить про дійове каяття обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав, просив пробачення у потерпілого, вказав, що шкодує про вчинене, більше такого не вчинятиме. Пояснив, що неодноразово намагався особисто попросити пробачення у потерпілого, однак останній відмовляється його вислухати та спілкуватися з ним. Потерпілий не пред`являв до нього претензій щодо шкоди. Він готовий здійснити компенсацію за моральну шкоду та вчинити інші дії для виправлення ситуації, однак потерпілий не бажає цього.

Потерпілий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що не пробачає обвинуваченому вчинене, незважаючи на вибачення останнього. Не заперечував, що обвинувачений намагався з ним спілкуватися, однак він цього не бажає. Він не пред`являв до обвинуваченого претензій щодо відшкодування шкоди, матеріальних збитків не поніс. Йому не потрібне відшкодування моральної шкоди. Вважає, що ситуацію, яка склалася, змінити неможливо. Не може відповісти, чи є в діях обвинуваченого дієве каяття і чи на цій підставі може бути звільнений від кримінальної відповідальності. Вважає, що суд має прийняти рішення щодо покарання обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.45 КК України, а заперечення потерпілого проти клопотання через те, що він не пробачив обвинуваченого, вважає не перешкоджає звільненню обвинуваченого за дійовим каяттям.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 23 березня 2020 року біля 12-30 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, вчинив конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого наніс останньому не менш як два удари кулаком правої руки в область обличчя в результаті чого ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця під правим оком з переходом на нижню повіку; на спинці носа по центру; на нижній повіці лівого ока, які відповідно до висновку експерта № 60-Е-ст від 02.04.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності визначені розділом ІХ Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р., передбачене у ст.45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям за ст. 45 КК можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, до кримінальної відповідальності притягується вперше, розкаявся, запевнив, що в подальшому продібного не вчинятиме, шкодує про вчинене, неодноразово в судовому засіданні просив пробачення у потерпілого, вказав на готовність вчинити дії по здійсненню моральної чи матеріальної компенсації, якщо б потерпілий виявив бажання з цього приводу висловитися. Суд вважає, підтвердженою наявність такої обставини, як активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, так як обвинувачений не перешкоджав досудовому розслідуванню, приймав участь у слідчих діях на досудовому слідстві, в ході яких вказав на обставини вчиненого правопорушення, в судовому засіданні надав визнавальні показання. Як встановлено в судовому засіданні шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.
На думку суду, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям визначальним є суб`єктивне ставлення такої особи до скоєного та дії, які свідчать про наявність дієвого каяття, а не заперечення потерпілого проти такого звільнення, який не заперечував наявності тих обставин, які вказують на дієве каяття обвинуваченого, а посилався лише на те, що не прощає обвинуваченому вчинене.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено наявність умов, визначених ст.45 КК України, тому знаходить за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст.44,45 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 369-372 КПК України, суд, -

постановив:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя