Дата документу 25.09.2020 Справа № 554/8819/20
У Х В А Л А

іменем України

25 вересня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №№ 0000285 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме:

десять грошових купюр номіналом 500 грн. із серійними номерами: АЄ8022139, АЗ9397344, УЗ0805770, ФЖ6103114, ЦБ6435798, ЦА6344387, ББ9573608, ХЗ8048066, УГ8106783, ХД4567358.

Клопотання мотивоване тим, що інспектор сектору дізнання Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 вимагав та близько 17 год. 40 хв. 22.09.2020 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 5000 грн. за прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Після отримання неправомірної вигоди у сумі 5000 грн., вийшовши на вулицю, ОСОБА_4 , запідозривши, що його незаконні дії документуються співробітниками правоохоронних органів, забіг до будинку ОСОБА_5 і потім вибіг з будинку та побіг до воріт домоволодіння, де і був затриманий.

Зайшовши до будинку ОСОБА_5 виявила на шафі у прихожій грошові кошти у сумі 5000 грн., які до цього ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_5 за закриття кримінального провадження відносно її сина.

Дії ОСОБА_4 дали достатньо підстав вважати, що у будинку ОСОБА_5 може знаходитися предмет раніше отриманої неправомірної вигоди. У зв`язку з цим було прийняте рішення про проведення огляду до постановлення ухвали слідчого судді відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України. Також, відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ОСОБА_5 надала добровільну згоду на огляд будинку в якому вона проживає та вилучення коштів у сумі 5000 грн., які є власністю УСБУ в Сумській області.

Під час проведення огляду будинку за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_5 у кімнаті, розташованій при вході у будинок навпроти вхідних дверей у шафі коричневого кольору на четвертій знизу полиці виявлено складені навпіл десять грошових купюр номіналом 500 грн. із серійними номерами: АЄ8022139, АЗ9397344, УЗ0805770, ФЖ6103114, ЦБ6435798, ЦА6344387, ББ9573608, ХЗ8048066, УГ8106783, ХД4567358. Дані грошові кошти були запаковані до сейф-пакету №S2037434.

Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 від 23.09.2020 вищевказані речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000285.
У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду будинку 22.09.2020 року за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 21.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України..

Із клопотання вбачається, що інспектор сектору дізнання Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 вимагав та близько 17 год. 40 хв. 22.09.2020 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 5000 грн. за прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.3 ст. 186 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на десять грошових купюр номіналом 500 грн. із серійними номерами: АЄ8022139, АЗ9397344, УЗ0805770, ФЖ6103114, ЦБ6435798, ЦА6344387, ББ9573608, ХЗ8048066, УГ8106783, ХД4567358, які 22.09.2020 були виявлені та вилучені в ході огляду у будинку АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням покласти на слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1