печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0043, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки на даний час вже підтверджений факт спричинення злочинною організацією, активним учасником якої є ОСОБА_4 , майнової шкоди на суму 9 547 096 грн. 77 коп., а також отримані докази його причетності до інших кримінальних правопорушень, сума спричиненої майнової шкоди по яких встановлюється. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001982 від 20.10.2018 за підозрою ОСОБА_4 1983 р.н., ОСОБА_5 , 1974 р.н., ОСОБА_6 , 1967р.н., ОСОБА_7 , 1977 р.н., ОСОБА_8 1987 р.н., у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що на початку 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію, з метою вчинення корисливих злочинів проти власності. З цією метою він залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини. 07.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до інформаційної довідки № 211175715 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0043 на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , код НОМЕР_1 . Враховуючи розмір майнової шкоди, спричиненої кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (цивільний позов), виникала необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Також слід враховувати, що санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, що є також підставою для накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна. Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі. Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0043, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження вказаного нерухомого майна. Враховуючи наведене та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0043, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження вказаного нерухомого майна. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1