Єдиний унікальний номер справи 185/3544/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» в зал суду в м.Павлоград клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

23.07.2020 року від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшло письмове клопотання про зарахування періоду дії запобіжного заходу, який був обраний стосовно нього у виді тримання під вартою, з 08.03.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосовуванні саме Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року. Вироком суду від 19.02.2020 року його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. 01.07.2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишений без змін.

В судове засідання були викликані сторони кримінального провадження.
В судове засідання з`явився прокурор, в приміщення для проведення дистанційного судового провадження установи попереднього ув`язнення доставлений засуджений ОСОБА_5 . Інші учасники кримінального провадження не з`явились, належним чином були повідомлені, будь-яких заяв про відкладення розгляду вказаного клопотання до суду не надійшло.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Прокурор вважає, що заявлене клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки інкриміновані події обвинуваченому мали місце 08.03.2018 року, тобто вже після внесення змін в ст.72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Засуджений ОСОБА_5 відмовився давати свої пояснення.

Відповідно до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено низку особливостей розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема щодо здійснення дистанційного провадження, в якому суд може розглянути питання, які виникають під час виконання вироку і згода на проведення такого провадження з боку засудженого не потрібна.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне:

19.02.2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області постановив обвинувальний вирок, згідно якого ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили був залишений у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4». Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислюється з 08.03.2018 року, тобто з моменту затримання. Інкриміновані події мали місце 08.03.2018 року.

01.07.2020 року Дніпровський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_3 , вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишив без змін.

Вирок набрав законної сили 01.07.2020 року, засуджений ОСОБА_5 наразі відбуває покарання.

24.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року (надалі Закон № 838-VII від 26.11.2015). Згідно вимог вказаного закону частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон № 838-VII від 26.11.2015 не визначає, який суд має право розглядати такі клопотання, а відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього Закону право на подання клопотання про його застосування віднесено і до компетенції суду, який постановив обвинувальний вирок, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII ), відповідно до якого внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, а саме ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення вчинене засудженим 08 березня 2018 року, і в цей же день останнього було затримано.

Враховуючи, що 21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким скасовано норму про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 р.) застосовується до осіб, стосовно яких був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.06.2017 року, включно, та/або до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення до 20.06.2017 року, тому суд вважає, що в даному випадку в задоволенні клопотання засудженому слід відмовити, оскільки інкриміновані засудженому ОСОБА_6 події мали місце вже після 20.06.2017 року, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно нього був обраний 09.03.2020 року, тобто вже після того, як закон втратив чинність, тому дія попереднього змісту ч.5 ст.72 КК України на засудженого ОСОБА_3 не поширюється.

Керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. 72 КК України, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року у строк покарання, - відмовити.

Копію ухвали надіслати засудженому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1