"08" лютого 2021 р. Справа № 363/4893/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2021р. м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 25.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021р. ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаною скаргою, в обґрунтування якої вказала, що у провадженні слідчого відділу Вишгородського ВП ГУНП в Київської області перебуває кримінальне провадження № 0001269, внесене до ЄРДР 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Підставою внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_4 щодо незаконних дій невстановлених осіб, які полягали у знищенні майна, ј частина якого належить ОСОБА_4 . Постановою слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 25.01.2021 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Заявник вважає дану постанову необґрунтованою та передчасною, оскільки органом досудового слідства були обмежені законні права ОСОБА_4 , якому було заподіяно матеріальної шкоди злочинним шляхом та слідчим, на час винесення оскаржуваної постанови, не було досліджено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема не з`ясовано інформації щодо частини майна, яке було знищено та яку саме шкоду було завдано ОСОБА_4 , шляхом призначення відповідних експертиз. Адвокат ОСОБА_3 у скарзі зазначає про відсутність підстав, що виключають участь ОСОБА_4 у кримінальному провадженні у якості потерпілого, оскільки існують фактичні та юридичні для цього підстави, а саме наявність заподіяння шкоди ОСОБА_4 та наявність відповідної заяви про залучення до участі у кримінальному провадженні у якості потерпілого. Вважає, що дана постанова винесена в порушення норм кримінального процесуального та кримінального права, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 01.02.2021 року було відкрито провадження за скаргою в частині скасування постанови слідчого та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.02.2021 року, в подальшому розгляд скарги було відкладено до 08.02.2021 року.
08.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 до суду не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.
Слідчий та прокурор у судове засідання, яке відбулось 08.02.2021 року не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській ОСОБА_5 області було скеровано до суду супровідний лист з долученими до нього документами, а саме: копія заяви ОСОБА_3 адресована слідчому СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській ОСОБА_5 від 22.12.2020 року, копія технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 з експлікацією до плану будинку, копія акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 16.11.2020 року, копія свідоцтва про право на спадщину за законом та копія постанови слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській ОСОБА_5 від 25.01.2021 року про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. У зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності належним чином повідомленого прокурора та представника Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, з метою не порушення засад кримінального провадження, зокрема розумності строків.

Ознайомившись із наданими до суду матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Із наданих до суду документів вбачається, що слідчим відділом Вишгородського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001269, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Основним безпосереднім об`єктом такого злочину є право власності. Предметом злочину може бути будь-яке майно, як рухоме, так і нерухоме, крім окремих його видів, знищення чи пошкодження яких передбачено КК України, як спеціальний вид знищення чи пошкодження майна.

Так, з поданої скарги та доданих до неї документів вбачається, що вказане кримінальне провадження здійснюється за фактом знищення споруди, яка знаходиться на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що за вказаною адресою розташовано житловий будинок з надвірними спорудами, що також вбачається і з технічного паспорту на вказаний житловий будинок. Також з вказаного технічного паспорту вбачається, що ряд об`єктів, які знаходяться за даною адресою є самочинно збудованими та переобладнаними приміщеннями.

Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Так, з поданої скарги вбачається що об`єктом, який було знищено є господарська споруда, яка була переобладнана та використовувалась як житловий будинок.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями майна, зокрема житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Самовільні будівлі та перебудови в свідоцтво про право на спадщину за законом не включені, з чого можливо зробити висновок, що ряд об`єктів на території домоволодіння АДРЕСА_1 не перейшли у власність будь яких осіб, відповідно до Закону.

Крім того, із зазначеного свідоцтва вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 успадкували майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, в рівних частинах. Документи, які б свідчили про виділення в натурі частки із успадкованого майна ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні, а тому встановити що знищена господарська споруда перебувала саме у власності ОСОБА_4 неможливо.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Слідчий, при винесенні оскаржуваної постанови, зазначає, що досудовим розслідування не встановлено яку саме шкоду заподіяно ОСОБА_4 , оскільки у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 не зазначено, яке майно чи яку з частин майна ОСОБА_4 було знищено та не надано правовстановлюючі документи на таке майно.

Суд, враховуючі відомості викладені у скарзі та документи, долучені до скарги, вважає твердження слідчого, викладені у постанові про відмову у клопотанні про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001269 такими, що ґрунтуються на вимогах КПК України, а доводи адвоката ОСОБА_3 щодо відсутності підстав, які виключають участь ОСОБА_4 у кримінальному провадженні у якості потерпілого, на теперішній час не підтверджені належними доказами, оскільки ОСОБА_3 слідчому не було надано достатніх доказів, які б свідчили, що власником майна, яке було знищено або пошкоджено є саме ОСОБА_4 .

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 25.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 55, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 25.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим відмовити.
Ухвала згідно вимог ст. 309, ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1