Справа №463/7248/20
Провадження №1-кп/463/251/21
УХВАЛА
судового засідання

10 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2020 року за №0001096; у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2020 року за №0000103; у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2020 року за №0000102; у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2020 року за №0000484; у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2020 року за №0001150, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року за №0000856, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 186 КК України.

В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, вчинив нові злочини під час того, як обвинувальні акти щодо нього скеровані на розгляд до суду, у зв`язку з чим існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений у задоволені заявленого клопотання не заперечив.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду від 17 грудня 2020 року та строк якого закінчується 16 лютого 2021 року.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, оскільки обвинувальні акті надійшли для розгляду до суду, є особою раніше судимою, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, від так наявні всі підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також суд бере до уваги, позицію обвинуваченого з приводу відсутності заперечень щодо продовження запобіжного заходу.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 9 квітня 2021 року включно.
При цьому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим, обов`язків передбачених цим кодексом.

Із урахуванням обставин у справі та особи обвинуваченого, майнового стану, сума застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначена у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 375 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісісімсот) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1.прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю;

2.не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду;

3.здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 9 квітня 2021року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1