У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника власників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001584 від 23.06.2018 року, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
Представник власників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту, в рамках кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, мотивуючи наступним.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2019 року накладено арешт із забороною відчуження , розпорядження та користування приміщеннями 20-го (технічного) поверху та на наступні об`єкти нерухомого майна: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ; АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 ; АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_5 ; АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 ; АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_8 ; АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_6 .
06.02.2019 року колегією суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду, скасовано ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 10.01.2019 року та постановила нову ухвалу.
27.12.2019 року слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси частково задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України до 23.06.2020 року.
23.06.2020 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України закінчився.
27.07.2020 року до Приморського райсуду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року.
28.07.2020 року слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування №0001584 від 23.06.2018 року.
З урахуванням вище викладеного, представник власників майна просить скасувати арешт.
До судового засідання представник власників майна не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак надав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, та його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, та заяву власника майна, та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчим відділом Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № №0001584 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2019 року накладено арешт із забороною відчуження , розпорядження та користування приміщеннями 20-го (технічного) поверху та на наступні об`єкти нерухомого майна: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ; АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 ; АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_5 ; АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 ; АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_8 ; АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_6 .
06.02.2019 року колегією суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду, скасовано ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 10.01.2019 року та постановила нову ухвалу.
23.06.2020 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, закінчився.
27.07.2020 року до Приморського райсуду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року.
Відповідно до ч.5 ст. 294 КПК України, клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, за вказаних у клопотанні обставин подальше обмеження права власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 свого майна, є порушенням вимог діючого законодавства, оскільки строк досудового розслідування кримінального провадження №0001584 від 23.06.2018 року, закінчився та поновленню відповідно до чинного законодавства не підлягає, а тому клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання клопотання представника власників майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001584 від 23.06.2018 року, про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт на майно в частині накладання арешту шляхом заборони розпорядження приміщеннями 20-го (технічного поверху)та об`єктами нерухомого майна, у кримінальному провадженні № 0001584 від 23.06.2018 року, в частині об`єктів, що розташовані за адресами:
- АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ;
- АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ; -
- АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 ;
- АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_5 ;
- АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 ;
- АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_8 ;
- АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

29.09.2020