Справа № 508/722/20
Провадження № 1-кс/508/170/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному до ЄРДР 14.08.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання.

Як вбачається з клопотання, слідчими СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109, внесеному до ЄРДР 14.08.2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України.
13.08.2020 року до чергової частини Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 про те, що 13.08.2020 року по автомобільній дорозі Т16-23 в с. Романівка Миколаївського району Одеської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 , разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, їхали на мотоциклі марки «ИЖ Юпитер 5», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору під керуванням ОСОБА_7 . Під час руху на мотоциклі марки «ИЖ Юпитер 5», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору ОСОБА_6 впала з даного мотоциклу на узбіччя дороги та отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, важкий забій головного мозку, перелом тім`яно-височної кістки з праву, об`ємне утворення правої гемісдери (гематома).
13.08.2020 року працівниками поліції Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, в ході проведення огляду місця події, а саме на повороті вулиць Молодіжна-Вишнева по автомобільній дорозі ТІ6-23 в с. Романівка Миколаївського району Одеської області, було виявлено та вилучено: мотоцикл марки «ИЖ Юпитер 5», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, котрий належать ОСОБА_7 . Вище перераховане майно знаходиться на тимчасовому зберіганні на автомобільному майданчику Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, котрий знаходиться за адресою: смт. Миколаївка Миколаївський район Одеська область, вул. В.Карпішина, 54.
Постановою слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 14.08.2020 це майно визнано речовими доказами.
Оскільки зазначене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що унеможливить його подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, слідчий просить накласти арешт.
Від слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтинанта поліції ОСОБА_3 надійшла заява в якій просить суд розглянути клопотання про арешт майна у її відсутність у зв`язку із зайнятістю.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Необхідність накладення арешту на вказане майно обумовлена тим, що надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження та забезпечить виконання вимог ст. 2, 9, 28, 94 КПК України. Зокрема за таких підстав у органу досудового розслідування буде можливість отримати інформацію, яка має значення для досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).
З урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідується у межах цього кримінального провадження такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у мирне володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільця майна не створює.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 від 14.08.2020 належить задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному до ЄРДР 14.08.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: мотоцикл марки «ИЖ Юпитер 5», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, котрий належать ОСОБА_7 , вилученого Миколаївським ВГІ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, заборонивши будь-яким особам відчужувати будь-яким чином це майно для запобігання його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Забезпечити зберігання мотоцикла марки «ИЖ Юпитер 5», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору на території автомобільного майданчика Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, котрий знаходиться за адресою: смт. Миколаївка Миколаївський район Одеська область, вул. В. Карпішина, 54.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1