В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000682 від 19.09.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Васильківського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_3 , який відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2020 № 357/3062/20 3/357/1378/20 був позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 1 рік, та який перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», «С1» та «С».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що за вищевказаною адресою, через соціальну мережу «Фейсбук» відшукав невстановлену особу, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.
З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, через соціальну мережу «Фейсбук» надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке датоване 28 липня 2016 року.
В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, за допомогою служби доставки «Нова Пошта», передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , датований 28 липня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», «С1» та «С» для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти в сумі 4500 гривень.
Крім цього, 18 вересня 2020 року приблизно о 19 год. 05 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ C-180», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі М-05, поблизу 78 кілометру, в напрямку м. Одеса, був зупинений екіпажем патрульної поліції у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху.
У подальшому, на вимогу поліцейських відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, пред`явити для перевірки документи, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що він був позбавленим права керування транспортними засобами, терміном на 1 рік постановою Білоцерківського міськрайонного суду № 357/3062/20 3/357/1378/20 від 02.04.2020, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу, надав підроблений документ, а саме - посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_1 датоване 28 липня 2016 року, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, таким чином вчинив використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використанні завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальні правопорушень, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2020 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення за:
- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
- ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, погодився з встановленими фактичними обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використанні завідомо підробленого документа, які, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальними проступками.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, безперечне визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується псередньо, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 653,80 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 16.12.2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначти узгоджене покарання за:
- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
- ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 - штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 653 (шістсот пядесят три) грн. 80 коп.

Речові докази у справі - посвідчення водія НОМЕР_1 , що знаходиться у спецпакеті №0020146 та зберігається в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1