Справа № 944/3548/20
Провадження №1-кп/944/951/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001255 від 12 листопада 2019року про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Яричів Кам?янка-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом на посаді командира взводу навчально-бойового озброєння та техніки роти навчально-бойового озброєння та техніки батальйону навчально-бойового озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 з 07.01.2018р.
Обвинувачений ОСОБА_4 знаючи про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 28 жовтня 2019 року, о 08 год 00 хв маючи намір назавжди ухилитись від військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, самовільно залишив місце служби, а саме, військову частину НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебував поза її межами за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 20.07.2020 року. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.
Крім цього, додатково пояснив, що під час проходження військової служби його було призначено на посаду командира взводу навчально-бойового озброєння та техніки роти навчально-бойового озброєння та техніки батальйону навчально-бойового озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 . Психологічно для нього було дуже важко перебувати на цій посаді, оскільки на нього було покладено багато обов?язків, тому він вирішив самовільно покинути службу. Увесь цей час він перебував за місцем свого проживання. Про вчинене шкодує, надалі бажає проходити військову службу, просить суворо не карати.
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України доведена повністю, оскільки він самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, тобто дезертирство, а його дії за ч.3 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.
Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції відповідної частини статті інкримінованого злочину у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проходження служби та місцем його проживання, на обліку в психо та наркодиспансері не перебуває, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити покарання, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі;
На підставі ст.75КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: не покидати територію військової частини без дозволу командира, контроль за поведінкою засудженого покласти на командира військової частини. Після звільнення з військової частини, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ ОСОБА_1