КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020 задоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обравши щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
У апеляційній скарзі захисник вказував на те, що стороною обвинувачення на обгрунтування наявності доказів причетності підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не надано жодного прямого доказу або показань свідків очевидців. Обвинувачення грунтується на неналежних та недопустимих доказах.
Апелянт просив врахувати, що підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий, офіційно працював.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано наявність ризиків та міцні соціальні зв`язки ОСОБА_7 а також не взято до уваги відсутність доказів обізнаності останнього про наявність кримінального провадження щодо нього.
Підозрюваний не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір впливати на свідків або потерпілих, ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчими управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 за №0001642, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 262; ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
23.02.2015 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000228 у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України; у вчиненні дій, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у заволодінні вогнепальною зброєю за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 262 КК України.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 02.03.2015 ОСОБА_7 оголошено у розшук.

25.02.2016 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000228, у вчиненні, на виконання явно злочинного наказу, перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 07.04.2011); у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосування зброї та вчинення інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини та настання інших тяжких наслідків, вчиненими з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України; у незаконному перешкоджанні на виконання явно злочинного наказу проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою та працівником правоохоронного органу із застосуванням фізичного насильства, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; у вчиненні умисних дій, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у вчиненні умисних дій, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; у заволодінні вогнепальною зброєю за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 262 КК України.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 20.08.2019 оголошено міжнародний розшук ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2020 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
15.05.2020 слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , в якому просив розглянути клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2020 задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 07.04.2011); ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; та ч. 2 ст. 262 КК України.
На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, ту обставину, що підозрюваний перебуває в міжнародному розшуку, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості ОСОБА_7 надалі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави.
Посилання захисника підозрюваного у апеляційній скарзі на необґрунтованість складеної стосовно ОСОБА_7 підозри, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Доводи апелянта про те, що підозра ОСОБА_7 грунтується на неналежних та недопустимих доказах, є передчасними, оскільки дослідження та оцінка доказів, а також доведеність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Доводи захисника у апеляційній скарзі про те, що підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий, офіційно працював та має міцні соціальні зв`язки, не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України .
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року, якою обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3