Суддя ОСОБА_1
Справа № 643/8030/16-к
Провадження № 1-в/644/532/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,-

В С Т А Н О В И В :
ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» звернулася до суду із клопотанням, в якому просить привести вироки Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року та від 11.12.2014 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІ.
Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Засуджений та представник ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання не відбуте за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року, Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року, з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2015 року, у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року набрав законної сили 24.10.2016 року.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України в частині призначення покарання та після внесених змін, з 01 липня 2020 року, ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі.
Також внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.
Згідно ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином .поліпшує становище особи.
Частиною 3 статті 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. п. «б» п.1 ч. 1ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Частина 1 п. 13 ст. 537 КПК України закріплює, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 74 КК України.
Враховуючи викладене, та той факт, що за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року ОСОБА_4 було призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, викладену в новій редакції, тому суд вважає необхідним визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
При цьому, вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2015 року було вирішено питання у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, призначених за вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки із застосуванням ст. 76 КК України та призначено у відповідності до ст. 71 КК України остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеної за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року та за вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Отже, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року ОСОБА_4 було призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України, викладену в новій редакції, тому суд вважає необхідним визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
При визначенні терміну покарання відповідно до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його, суд виходить з того, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК Україну одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тобто призначене ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 року позбавлення волі відповідає 4 рокам обмеження волі (за редакцією закону» № 2617-VIII від 22.11.2018 року), а призначене ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі відповідає 2 рокам обмеження волі (за редакцією закону» № 2617-VIII від 22.11.2018 року)
Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Московськогорайонного суду м. Харкова від 21.09.2016 року в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі, а в частині призначення покарання вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі.

В іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року та вирок Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.
Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року та вироку Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII стосовно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року в частині покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 309КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, в іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року залишити без змін.
Привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII вирок Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року в частині покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, в іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1