Справа № 755/7521/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001175 від 15.02.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Російської Федерації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

22.01.2020 року близько 00 годин 41 хвилини ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухався повз будівлю готелю «Турист», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Р.Окіпної, 2. В цей час на зустріч йому йшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , коли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проходили повз ОСОБА_7 , то ОСОБА_9 випадково зіткнувся з останнім.

Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 безпричинно, з хуліганських спонукань вчинив конфлікт з незнайомими йому раніше ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В подальшому, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві правила поведінки, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість підійшов до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , після чого умисно, безпричинно наніс удар рукою в область тулуба ОСОБА_10 , чим завдав останній фізичного болю.

Після цього, ОСОБА_7 , незважаючи на присутність ОСОБА_8 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс йому два удари рукою в область голови, після чого схопив потерпілого ОСОБА_9 за капюшон куртки, нагнув його донизу, та наніс удар ногою в область живота, чим завдав останньому фізичного болю. В подальшому, вперто не бажаючи припиняти хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, незважаючи на зауваження ОСОБА_8 , повернувся в напрямку останньої та безпричинно наніс удар ногою в область тулуба, а також удар рукою в область голови. В подальшому ОСОБА_7 знову повернувся до ОСОБА_9 та завдав йому удар рукою в область голови, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та безпричинно наніс удар рукою в область голови, від чого остання впала на землю, після чого ОСОБА_7 , залишивши вказаних осіб, відійшов від них на певну відстань, але помітивши, що ОСОБА_9 підвівся з землі, повернуся до нього, та діючи з особливою зухвалістю, безпричинно наніс удар ногою в область живота, а рукою в область голови потерпілого ОСОБА_9 , чим завдав останньому фізичного болю. Помітивши, що ОСОБА_8 підвелась з землі, ОСОБА_7 підійшов до останньої та ногою наніс удар в область її тулуба, після чого, наблизившись впритул, кулаком руки наніс удар в область голови, від чого остання впала на землю та втратила свідомість.

Хуліганські дій ОСОБА_7 продовжувались приблизно протягом двох хвилин, відзначались особливою зухвалістю, явною неповагою до суспільства, порушенням громадського порядку та нанесенням тілесних ушкоджень, що супроводжувались завданням фізичного болю потерпілому ОСОБА_11 та насильством із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

Крім того, під час вчинення хуліганських дій, в ході нанесення ударів потерпілій ОСОБА_8 , що мали місце 22.01.2020 року близько 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_7 умисно та безпричинно, з метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи наслідки своїх дії, безпричинно наніс удар кулаком руки в область голови потерпілої ОСОБА_8 , від чого остання впала на асфальтовану поверхню та втратила свідомість.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлено закриту черепно-мозкову травма, синець у ділянці правої щоки, крововиливи у речовину головного мозку, у базальних відділах лобних часток, скроневих часток, субдуральні крововиливи в скронево-тім`яних ділянках з обох боків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 22.01.2020 року приблизно о 00 годин 41 хвилину він був в стані алкогольного сп`яніння та йшов повз будівлю готелю «Турист», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Р.Окіпної, 2, де йому на зустріч йшли потерпілі. Потім обвинувачений підійшов до потерпілих та розпочав з ними сварку, в ході якої ударив рукою в область тулуба ОСОБА_10 , а потім наніс ОСОБА_9 два удари рукою в область голови, після чого схопив потерпілого ОСОБА_9 за капюшон куртки, нагнув його донизу, після чого наніс удар ногою в область живота. Згодом обвинувачений, незважаючи на зауваження ОСОБА_8 , повернувся в напрямку останньої, та наніс удар ногою в область тулуба, а також удар рукою в область голови. Після чого обвинувачений знову повернувся до ОСОБА_9 та завдав йому удар рукою в область голови, внаслідок чого останній впав на землю. Потім обвинувачений підійшов до ОСОБА_8 та наніс удар рукою в область голови, від чого остання впала на землю. Згодом обвинувачений, побачивши, що ОСОБА_9 підвівся з землі, повернуся до нього та наніс удар ногою в область живота, а рукою в область голови потерпілого ОСОБА_9 , після чого обвинувачений повернувся до потерпілої та правою ногою наніс удар в область тулуба ОСОБА_8 , а також, наблизившись впритул, кулаком правої руки наніс удар в область голови, від чого остання впала на землю та втратила свідомість.

Таким чином, показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні надав суду копію свідоцтва про шлюб та копію паспорта, згідно якого 23.01.2020 року його прізвище було змінено з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , та на даний час обвинувачений має паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_13 , а тому суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно обвинуваченого зазначити його прізвище станом на сьогоднішній день, вказавши в дужках прізвище ОСОБА_12 , за яким йому було пред`явлено обвинувачення.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_14 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України; та у спричиненні умисного середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є з`явлення із зізнанням, добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що обвинувачений повністю відшкодував їм завдані збитки, на підтвердження надали нотаріально засвідчені розписки, та на даний час потерпілі не мають жодних матеріальних претензій до обвинуваченого, у зв`язку з чим подали до суду заяву про відмову від поданих ними цивільних позовів у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне залишити його без розгляду.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 /двох/ років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на /два/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме: відео носій DVD+R 4.7 Gb, марки «Verbatim», з написом «хуліганство Турист» із відеозаписом з камер спостережень готелю «Турист» від 22.01.2020 року за адресою: м. Київ, Раїси Окіпної, 2, - залишити при матеріалах кримінального провадження

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1796 гривень 90 коп. проведення судово-медичної експертизи №042-679-2020 від 08.04.2020 року - 29.04.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: