Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/458/20
Провадження №: 1-кп/332/184/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000093 від 17.01.2020, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 січня 2020 року, близько 13-25 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись неподалік буд. 3 по вул. Фінальній в місті Запоріжжі, незаконно придбала, шляхом привласнення знайденого на землі, полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, масою 1,920 грама, у складі якої, згідно з висновком експерта № 7-247 від 11.02.2020 року, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якої в перерахунку на основу склала 1,2283 грама та яку у подальшому незаконно зберігала при собі у лівій зовнішній кишені куртки, без мети збуту для власного вживання до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 17.01.2020 року о 14-57 годині.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Під час досудового розслідування 27.02.2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України.
ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода обвинуваченої на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченою, думку обвинуваченої, яка просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором слід затвердити.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, надала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в присутності захисника, обвинувачена у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, визнала свою провину. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , яка є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, утримує двох малолітніх дітей.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення у даному кримінальному провадженні судово-хімічної експертизи № 7-247 від 11.02.2020 року склали 628,04 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 27 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000093 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити таке узгоджене покарання:
за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід не обирався.
Речовий докази полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що зберігається у Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області -знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової хімічної експертизи № 7-247 від 11.02.2020 у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1