Справа №766/4831/20
н/п 1-кп/766/2083/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 09.06.2014 року за №0002774, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
Прокурор Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 09.06.2014 року за №0002774, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В клопотанні прокурора порушено питання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки подія, яка стала приводом для звернення потерпілого з заявою про вчинений щодо нього злочин, мала місце 09.06.2014 року, вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості. Крім того, під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, жодній особі не було повідомлено про підозру.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала, вказавши на безперспективність встановлення особи, яка вчинила злочин стосовно неї за сплином тривалого проміжку часу.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши наведені у клопотанні прокурора доводи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У даному випадку, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 відноситься до злочинів невеликої тяжкості та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину згідно ст. 49 КК України становлять три роки.

Тобто, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, у тому числі, відносяться законність, публічність.

У частині 2 ст. 9 КПК України (принцип законності) визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Принцип публічності відповідно до ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що на час складання та направлення прокурором клопотання до суду не було забезпечено у повному обсязі виконання зазначених вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, відомості до ЄРДР про дане кримінальне правопорушення були внесені за заявою потерпілої ОСОБА_4 про те, що 09.06.2014 року близько 12-30 год невідома особа зателефонувавши з мобільного телефона НОМЕР_1 та представившись співробітником міліції шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 5850 грн.

Також потерпілою було надано копію квитанції з реквізитами рахунку, на який нею було перераховано кошти.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою від 21.10.2014 року слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого, та надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: до офіційних банківських документів щодо дослідження руху грошових коштів із зазначенням сум грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_2 відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» в проміжок часу з 08.06.2014 року по 11.06.2014 року, а також у отриманні повної адреси розташування банкомату з якого знімались грошові кошти з вказаного рахунку, надання фото та відеофайлів з указаного банкомату під час зняття коштів, та даних власника рахунку з копією документа, підтверджуючого його особу.

Ухвалою від 17.10.2017 року слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого, та надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме, отримання інформації, яка знаходиться в оператора рухомого мобільного стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна» про факти використання мобільного терміналу з сім-картою оператора МТС № НОМЕР_1 з абонентськими номерами ПрАТ «МТС Україна» для здійснення сеансів зв`язку, що мали місце з 08.00 год 08.06.2014 року по 08.00 год 11.06.2014 року, з вказанням номерів таких абонентів, номерів абонентів з якими здійснювались сеанси зв`язку, вид сеансу зв`язку з вказанням тривалості та прив`язкою до базових станцій.(т. 1 а.п. 15-16).

Проте, будь яких відомостей, щодо виконання зазначених ухвал суду, та отримання вказаної інформації матеріали справи не містять та суду надано не було. Також, суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що жодних інших дій на вставновлення особи, причетної до вчинення злочину, з 21.10.2014 року в межах даного кримінального провадження вчинено не було.

Наведене дає підстави для висновку про те, що у даному кримінальному провадженні слідчим та прокурором всупереч ст. 25 КПК України не було вжито належних та достатніх визначених законом заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Проте, прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За встановлених вище обставин, клопотання прокурора є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.284,314, 376 КПК України суд, -

постановив:
У задоволені клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 09.06.2014 року за №0002774, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 09.06.2014 року за №0002774 повернути до Херсонської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1