УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2021 Справа №607/21489/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002058 від 05 жовтня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
05 жовтня 2020 року близько 18:30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області, знайшов РПГ - 18, який являється бойовим припасом в подальшому автомобілем марки «Рено» моделі «Меган», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 перевіз його в гаражне приміщення № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу «Текстильник», що розташований по вул. Спортивна у місті Тернополі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 жовтня 2020 року близько 18:30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області, знайшов РПГ - 18, який являється бойовим припасом в подальшому автомобілем марки «Рено» моделі «Меган», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 перевіз його в гаражне приміщення № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу «Текстильник», що розташований по вул. Спортивна у місті Тернополі, де зберігав реактивну протитанкову гранату - РПГ -18 без будь-якого дозволу.

Надалі, 05 жовтня 2020 близько 19:19 годин ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції бойовий припас - реактивну протитанкову гранату - РПГ-18.

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Так, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив бойовий припас, чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - придбання, зберігання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України, оскільки він добровільно здав органам влади боєприпаси.
Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив, та вказав, що ОСОБА_4 добровільно здав органам влади бойові припаси, що також підтверджується письмовою заявою ОСОБА_4 до ГУНП в Тернопільській області від 05.10.2020 року.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Проаналізувавши вищевказані обставини, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.3 ст.263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до тяжкого злочину, ОСОБА_4 добровільно здав органам влади бойові припаси, та не вчиняв нових правопорушень, а тому є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відтак клопотання слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 44, ч.3 ст. 263 КК України, ст.ст. 284, 286 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст. 263 КК України, а кримінальне провадження за №0002058 від 05 жовтня 2020 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий ОСОБА_1