Провадження №11-сс/801/858/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2020 про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Вінницького РВП Віннциького ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_11 і обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 20.00 год. до 06.00 год., на строк 60 днів, тобто до 18.01.2021 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області,

громадянину України,

зареєстрованому та проживаючому за адресою:

АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_12 підозрюється в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час і в невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав два бойових припаси, схожих на гранати РГД-5 та Ф-1. В подальшому ОСОБА_8 , маючи умисел на носіння та зберігання вищевказаних бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, поклавши їх у кишені одягнутої на ньому куртки, 18 листопада 2020 року, близько 14:00 год., пішов на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське», що знаходиться по вул. Липовецькій, 1 в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, де під час зустрічі з охоронником вказаного підприємства пригрозив останньому фізичною розправою шляхом підриву гранати.

18.11.2020 року о 16 год. 34 хв. слідчо-оперативною групою за адресою: вул. Липовецька, 1, с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, було затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України та із правої кишені одягнутої на ньому куртки вилучено предмет, схожий на гранату РГД-5 та предмет, схожий на підривник типу УЗРГМ-2, а з лівої кишені куртки - предмет, схожий на гранату Ф-1.

В подальшому о 19 год. 20 хв. працівниками Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області під час проведення невідкладного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 виявлено обріз мисливської рушниці, на якому міститься номер 7873, пістолет марки «KRAL MINI», револьвер марки «ІCEBERG CR207», 9 предметів, зовні схожих на патрони калібру 9 мм, 11 предметів, зовні схожих на патрони калібру 5х45 мм, 14 предметів, зовні схожих на патрони калібру 7х62 мм, 19 предметів, зовні схожих на патрони калібру 16 мм, 4 гільзи від патронів калібру 16 мм, які ОСОБА_8 зберігав без передбаченого законом дозволу, всупереч положенням, передбачених п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерством внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року та Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.2012, та які в подальшому було вилучено у останнього під час проведення обшуку.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує у своєму клопотанні слідчий, що полягають у необхідності запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Проте слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Також слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є інвалідом першої групи, учасником бойових дій, отримав поранення під час захисту України, має низку державних нагород, позитивно характеризується, надає органу досудового розслідування зізнавальні показання.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . Просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчим суддею зазначено, що не встановлено таких обставин як переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Однак, такі обставини під час розгляду клопотання об`єктивно не могли існувати, оскільки ОСОБА_8 після вчинення злочину був затриманий та поміщений в ІТТ, що унеможливлювало його переховування чи перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Слідчим суддею залишено поза увагою, що ОСОБА_8 , переміщуючись по населеному пункту, носив з собою бойові гранати та погрожував фізичною розправою іншій людині шляхом її підриву.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги -слід відмовити.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання вірно встановив, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та дотримуючись вимог ст. 194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував наявність постійного місця проживання, те, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій, отримав поранення під час захисту України, є інвалідом першої групи, має велику кількість державних нагород, позитивно характеризується.

З урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є інвалідом, є учасником бойових дій, та з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірних висновків застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому оскаржувана ухвала є обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.193, 194, 196, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2020 про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_11 і обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 20.00 год. до 06.00 год., за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто до 18.01.2021,з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4