Дата документу 01.10.2020 Справа № 554/767/20
УХВАЛА
іменем України

01 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві скаргу ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000558,

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру , в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, про яку його було повідомлено 30.04.2020 слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 .

Скарга обґрунтована тим, що у Першому слідчому відділі ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000558 від 24.08.2019 року за ч.3ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України.

30.04.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважає, що повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 про підозру є незаконним та прийнятим на підставі доказів, отриманих з порушенням кримінального процесуального закону.

Крім цього, в діях та рішеннях органу досудового розслідування та процесуальних керівників вбачається упередженість та однобокість в результатах розслідування даного кримінального провадження, які проявляються зокрема у помилковій кваліфікації дій ОСОБА_5 . Матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри, зокрема виклад слідчим фактичних обставин події, які на його думку мали злочинний характер не відповідає правовій кваліфікації зазначеній у повідомленні про підозру від 30.04.2020 року, а також викладені фактичні дані свідчать про незрозумілість підозри, в якій фактичні обставини викладені у формі бездіяльності, а кваліфіковані, як активні дії спрямовані на укриття слідів тяжкого злочину, тому така підозра не може бути обґрунтованою, оскільки викладені у ній факти різняться між собою.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення учасників процесу , слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000558 від 24.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України.

30.04.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру ОСОБА_5 займає посаду старшого оперуповноваженого ВКП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» являється представником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Також, відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» старший оперуповноважений ВКП Холодногірського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , як працівник поліції у межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 23 Закон України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 6 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №100 від 08 лютого 2019 року, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Будучи наділеним від імені держави службовими повноваженнями працівника правоохоронного органу під час здійснення своїх службових повноважень на території Холодногірського району у м. Харкові, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 КПК України та Порядком ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, ОСОБА_5 у період часу з 30.06.2019 по 09.07.2019 приховав особливо тяжкий злочин при наступних обставинах.

Так, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0001637 від 04.07.2019 за фактом вбивства ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, затвердженого прокурором 29.01.2020 та направлено до Ленінського районного суду м. Харкова, 29.06.2019 близько 23:00 ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 прийшов у гості до ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_1 , де разом вживали наркотичні речовини.

Через деякий час ОСОБА_8 попросила у ОСОБА_9 дати їй в борг 200 гривень, внаслідок чого у останнього виникло до неї неприязне відношення і він вирішив вбити її, про що повідомив ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 сказав, що згоден дати гроші в борг і запропонував ОСОБА_8 для цього піти до нього додому, на що ОСОБА_8 дала на це свою згоду і разом із ним і ОСОБА_10 вийшла із квартири.

Біля 24:00 того ж дня, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прибули до спуску в яр, розташований за територією домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 пішов до вказаного домоволодіння з метою набуття предмета для спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , сказавши при цьому, що іде додому за грошима.

Взявши у вказаному домоволодінні невстановлений досудовим розслідуванням предмет, ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та наніс ОСОБА_8 один удар невстановленим предметом по голові, від якого вона впала на землю, при цьому ОСОБА_9 продовжував наносити ОСОБА_8 удари.

ОСОБА_10 спробував відтягнути того в сторону від потерпілої, але йому не вдалось це зробити. Злякавшись, ОСОБА_10 залишив місце скоєння злочину.

Вважаючи, що заподіяних тілесних ушкоджень недостатньо для настання смерті, ОСОБА_9 дістав ніж, який був у нього при собі, та наніс ним кілька ударів по різним частинам тіла потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці.

Причиною смерті ОСОБА_8 явилась, найбільш вірогідно, гостра крововтрата, яка розвилась внаслідок пошкодження обох сонних артерій при спричиненні коло-різаних поранень шиї.

Упевнившись в тому, що ОСОБА_8 мертва, ОСОБА_9 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, поховав її труп неподалік від буд. АДРЕСА_2 , де його було знайдено 09.07.2019 у стані виражених гнилісних змін із гнилісними змінами м`яких тканин та усіх внутрішніх органів із їх розплавленням.

Разом із тим, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, встановлено, що 30.06.2019 при не встановлених в ході досудового розслідування обставинах, місці та часі,старшому оперуповноваженому ВКП Холодногірського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , у ході реалізації покладених на нього, за посадою завдань, стало відомо про причетність ОСОБА_9 до вбивства ОСОБА_8 , після чого останній 30.06.2019, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, не виконавши вимоги Закону України «Про Національну поліцію», КПК України та Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, прибув до батька ОСОБА_9 ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де повідомив останньому про вище вказані події, чим вчинив активні дії, спрямовані на приховування слідів злочину та злочинця.

В подальшому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на укриття особливо тяжкого злочину, а саме вбивства ОСОБА_8 , вчиненого ОСОБА_9 , шляхом неповідомлення інформації про вбивство ОСОБА_8 за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та не інформування, шляхом написання відповідних рапортів, про вказані обставини керівників органу (підрозділу) поліції та як наслідок не ініціювання внесення відповідним органом досудового розслідування вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що унеможливило виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, продовжуючи вчиняти активні дії, спрямовані на приховування слідів злочину та злочинця, у період часу з 05.07.2019 до 07.07.2019, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в яру неподалік буд.42 по вул. Рельєфній в м. Харкові виявили труп вбитої ОСОБА_8 , при цьому не повідомивши про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та не проінформувавши, шляхом написання відповідних рапортів, про вказані обставини керівників органу (підрозділу) поліції та як наслідок не ініціювавши проведення огляду місця події слідчим в рамках кримінального провадження №0001637 від 04.07.2019 за фактом безвісного зникнення ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого п. 4, ч. 2 ст. 115 КК України.

В подальшому 09.07.2019 труп ОСОБА_8 виявлено слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події в яру, розташованому за територією домоволодіння АДРЕСА_2 , за заявою ОСОБА_9 про скоєння начебто ОСОБА_10 вбивства ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, будучі достовірно та безпосередньо обізнаним про те, що ОСОБА_9 скоїв стосовно потерпілої ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не повідомив правоохоронні органи про вчинення ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину стосовно ОСОБА_8 та вчинив активні дії з приховуванням слідів особливого тяжкого злочину і особи, що його вчинило.

Вказаними умисними активними діями ОСОБА_5 без попередньої домовленості приховав особливо тяжкий злочин, передбачений п. 4. ч. 2 ст. 115 КК України, за який санкцією статті встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, вчинений ОСОБА_9 , та не повідомив правоохоронні органи про його скоєння.

Відповідно до п.10 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчий суддя заслухавши доводи заявника про незаконність підозри, прийшов до наступного висновку.

При прийнятті такого рішення, прокурором були перевірені обставини та підстави вручення підозри.

За змістом ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, не вдаючись до оцінки доказів щодо винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочинів, що інкримінуються органом досудового розслідування, слід зазначити, що ОСОБА_5 обґрунтовано було вручене повідомлення про підозру. При цьому, слідчий суддя також вважає за доцільне звернути увагу на те що поняття «обгрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак, слідчим суддею не встановлено очевидної необґрунтованості підозри.

У слідчого на даний момент розслідування були достатні підстави вважати, що конкретна особа може вчинити кримінальне правопорушення, яке передбачене Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Тому підстав для визнання повідомлення про підозру необгрунтованим чи невідповідності його вимогам кримінального процесуального закону слідчий суддя не вбачає.

Питання щодо доведення винуватості особи у вчиненні злочину на даній стадії кримінального провадження не вирішується. Досудове розслідування саме і має на меті встановити об`єктивну істину, у тому числі здобути належні та допустимі докази, з`ясувати подію кримінального правопорушення (місце, час, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість особи у його вчиненні та інші обставини.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозрюваного, очевидно необґрунтованого чи недопустимого факту не встановив, в тому числі, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру.

При цьому, повторно слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи за скаргою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст.303-307,309,369-372КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000558 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15 годині 10 хвилин 05 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1