ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/7653/19-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2312/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/2312/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гали, республіки Грузія, громадянина Грузії, непрацюючого, неодруженого, не маючого місяця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.04.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;
- 17.03.2008 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 14.05.2012 року за відбуттям строку покарання;
- 21.12.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України на 5 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 01.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року у виді 6 місяців позбавлення волі та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_8 25 грудня 2018 року приблизно о 16 год. перебував у салоні автомобіля маршрутного таксі №1168, який стояв припаркований поблизу будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях,153, де помітив у раніше йому незнайомої ОСОБА_9 мобільний телефон «Huawei Psmart Plus»,який остання поклала до кишені вдягненого на ній пальто. Саме у той час у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи з корисних мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном «Huawei Psmart Plus» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №735/19 від 25.02.2019р. -5599 грн.20 коп.,який дістав із правої кишені вдягненого на ОСОБА_9 пальто. Після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 11 січня 2019 року приблизно о 18 год. 50 хв., перебуваючи поблизу будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 153,помітив у раніше незнайомої ОСОБА_10 мобільний телефон « Iphone 6S»,який остання поклала до кишені вдягненої на ній куртки та увійшла до салону автомобіля маршрутного таксі №1610.Саме у той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення вказаного мобільного телефону у ОСОБА_10 .
Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спочатку прослідував за ОСОБА_10 ,яка вже увійшла в салон автомобіля маршрутного таксі та стояла поблизу передніх вхідних дверей. У свою чергу ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, наблизився до ОСОБА_10 , ставши ногами на східці та, оцінивши ситуацію, що склалася, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном «Iphone 6S», діставши його непомітно для оточуючих із правої кишені вдягненої на ній куртки.
Після цього ОСОБА_8 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 6649 грн. 05 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №736/19 від 19.02.2019р.
Надалі ОСОБА_8 29 січня 2019 року приблизно о 09 год.10 хв. разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебували на зупинці громадського транспорту, розташованої на перехресті вул. В. Панасівської м. Харкова та Новоіванівського мосту. В цей час до вказаної зупинки громадського транспорту під`їхав маршрутний автобус №270,який рухався у бік пл. Свободи м. Харкова. Зайшовши у вищевказаний маршрутний автобус, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побачили раніше їм незнайому потерпілу ОСОБА_11 , яка в цей час також заходила у вищевказаний автобус,при цьому тримала у правій руці жіночу наплічну сумку, в якій знаходився гаманець червоного кольору.
Надалі у ОСОБА_12 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, заздалегідь розподіливши між собою ролі таким чином, що ОСОБА_8 повинен був вчинити крадіжку та в подальшому передати викрадене майно особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження . Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_8 , діючи повторно, впритул підійшов до потерпілої ОСОБА_11 та скориставшись тим, що остання відволіклася, таємно заволодів гаманцем червоного кольору «Fani», який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 650 грн., після чого передав вказаний гаманець особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після чого обидва з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
02 жовтня 2019 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні маршрутного таксі №209, під час зупинки поблизу багатоповерхового житлового будинку №28 по вул. Тімірязєва м. Харкова, помітив на плечі у раніше йому незнайомої ОСОБА_13 жіночу сумку. Саме у той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно заволодів гаманцем з грошовими коштами у розмірі 1765 грн., належними потерпілій ОСОБА_13 .
Після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 2020 грн., з яких 1765 грн. становлять грошові кошти, а 255 грн. вартість гаманця, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №21989 від 22.10.2019р.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував, що він щиро покаявся, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочинів та вчинив їх внаслідок тяжких сімейних обставин. Просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання та призначити 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення вирок без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, ніде не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, місця реєстрації не має.

Суд також врахував пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, у зв`язку з чим призначив обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК України та за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України покарання, вид і розмір якого, колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових злочинів.

Разом з тим, ураховуючи, що ОСОБА_8 раніше чотири разів судимий, у тому числі за корисливі злочини проти власності, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив чотири епізоди умисного злочину проти власності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції обставини, яка пом`якшує покарання вчинення злочину в наслідок збігу тяжких обставин, є необґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження та апеляційна скарга обвинуваченого таких даних не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить обвинувачений, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: