н/п 1-кп/766/1702/20
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

21.12.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000520 від 28.11.2017 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, -

в с т а н о в и л а:
На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області з 08.07.2020 р. (колегія судді у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2018 р. було обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2020 р. відносно ОСОБА_6 строком до 09.01.2021 р., а також змінений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2020 р. щодо ОСОБА_7 на домашній арешт строком до 09.01.2021 р.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки даний строк спливає 09.01.2021 р., проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Оскільки вирішення питання судом щодо обрання запобіжного відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, то відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений лише за клопотанням прокурора.

Так, Прокурор під час судового розгляду звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді «домашнього арешту» з підстав прийнятих судом до уваги під час обрання відповідного запобіжного заходу. При вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою зазначила, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, вчинених серед іншого в складі організованої групи. Обвинувачений постійного місця проживання в м. Херсоні немає, а тому підстави для обрання іншого запобіжного заходу відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 не заперечували проти продовження раніше обраного запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 вважали відсутньою доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою». Просили суд звернути увагу на ту обставину, що вчинення тяжких злочинів в складі організованої групи є лише припущенням не доведеним у процесуально встановлений спосіб. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, оскільки зареєстрований та проживав в смт. Чаплинка Херсонської області, де проживає його мати, яка через стан здоров`я потребує сторонньої допомоги. Вважали за необхідне змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, а ОСОБА_7 під домашнім арештом, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за санкцією одного з яких можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість останнього переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду, враховуючи роль (організатор) у вчиненні інкримінованих злочинів; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме: зареєстрованого або постійного місця проживання на території м. Херсона, що у разі зміни запобіжного заходу надавало б можливість контролювати поведінку обвинуваченого та дотримання ним умов іншого більш м`якого запобіжного заходу; відсутність у ОСОБА_6 постійного місця роботи до затримання, що було б запорукою існування офіційних джерел доходів та запобіжником пошуку способів отримання незаконних доходів; ризик продовження чи повторення протиправної діяльності; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Обставини, на які посилається захисник на даному етапі судового провадження не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку домашнього арешту ОСОБА_7 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також суд враховує у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому враховуючи позицію сторін кримінального провадження підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ними процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраних запобіжних заходів щодо кожного строком на 60 діб (до 18 лютого 2021 р.)

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
* Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, на 60 днів до «18» лютого 2021 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

* Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, на 60 днів до «18» лютого 2021 р. включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_7 залишати житло за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із м. Херсона без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

5) не відвідувати кафе, ресторани, їдальні та інші місця, де відпускають на розлив спиртні напої;

6) не з`являтись в громадських місцях в нетверезому стані;

Роз`яснити ОСОБА_7 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_7 під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання в частині тримання під вартою ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити начальнику Корабельного ВП ХМВ ГУНП в Херсонській області для виконання в частині домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в частині вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3