Справа № 357/6493/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2
за участі:
прокурора - ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_5
розглянувши в режимі відео конференції в залі суду №3 м. Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, розлученого, до засудження не працювавшого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15 травня 1995 року Яготинським районним судом Київської області за ст.81 ч.3 КК

України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.9 Указу Президента України «Про

амністію» від 27 червня 1996 року невідбуту частину покарання скорочено на .

Звільнений 03 жовтня 1996 року умовно - достроково на 8 місяців 15 днів, згідно ст.52 КК України (ред. 1960 року);

-по теперішній справі засуджений: 27 березня 2013 року Переяслав - Хмельніцьким

міськрайонним судом Київської області за ст.187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Апеляційного суду Київської області від 02 липня 2013 року, вирок від 27 березня 2013 року в частині призначеного покарання та обвинувачення скасовано та постановлено новий вирок, вважати засудженим за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.п.6,12, 70 ч.1 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 28 серпня 2012 року по 02 липня 2013 року та з 07 грудня 2013 року по 03 травня 2014 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України,

початок строку: 28 серпня 2012 року, кінець строку: 28 травня 2023 року,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
07 липня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст.81 КК України, та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_4 клопотання мотивує тим, що відбув більшу частину строку покарання, вину свою визнав повністю, щиро розкаюється, цивільний позов відшкодував повністю. Мати його похилого віку, має проблеми зі здоров`ям, потребує піклування. Знаходячись в колонії отримав 20 заохочень, працевлаштований. Просить клопотання задовольнити.
Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» в судовому засіданні пояснив, що у червні 2020 року комісією колонії відмовлено ОСОБА_4 у зверненні до суду про застосування УДО, просить суд у клопотанні відмовити.
Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що клопотання засудженого ОСОБА_4 передчасне.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на наявність хворої матері, яка потребує стороннього догляду, турбується про свою хату.
Заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення із наступних підстав.
ОСОБА_4 засуджений 27 березня 2013 року Переяслав - Хмельніцьким

міськрайонним судом Київської області за ст.187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Апеляційного суду Київської області від 02 липня 2013 року, вирок від 27 березня 2013 року в частині призначеного покарання та обвинувачення скасовано та постановлено новий вирок, вважати засудженим за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.п.6,12, 70 ч.1 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 28 серпня 2012 року по 02 липня 2013 року та з 07 грудня 2013 року по 03 травня 2014 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України, початок строку: 28 серпня 2012 року, кінець строку: 28 травня 2023 року.
Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
П.3 ч.3 ст.81 КК України, передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактично відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за уимсний особливо тяжкий злочин.
Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року встановлено звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст.110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо.
Відповідно до класифікації злочинів передбачених у ст.12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.п.6,12, 70 ч.1 КК України є особливо тяжкими злочинами.
Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув більше 3/4 строку покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, із аналізу змісту вказаних положень вбачається, що умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов.
При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.
Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.
Відповідно до матеріалів особової справи засудженого, характеристики, ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.
Засуджений ОСОБА_4 строк кримінального покарання вмісцях позбавлення колі відбуває з 07 вересня 2012 року. Утримуючись в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 28 лютого 2013 року утримуючись в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 12 серпня 2013 року відбуваючи покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 07 грудня 2013 року утримуючись в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 03 травня 2014 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 17 заохочень. За допущення порушень установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. Допущене порушення було виражене у порушенні розпорядку дня установи. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» від 19 червня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. На даний час працевлаштований господарчим робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Миронівська птахофабрика», наказ М 9-Пр

04 березня 2020 року, відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 4 рази. Порушень не допускав, стягнень не має.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний

зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується

при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки

за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Виконує роботи із самообслуговування, мас достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься розумною ініціативою. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених у розділі «Підготовка до звільнення», підвищував свої професійні навички, а саме в 2016 році закінчив навчанняв Білоцерківському навчальному центрі №35 та отримав кваліфікацію«Електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж ІІ розряду». Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, являється членом виробничої секції. 29 червня 2017 року був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст.101 КВК України - відмовлено, 06 червня 2019 року був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст.82 КВК України відмовлено, 19 червня 2019 року був повторно розглянутий па комісії колонії з приводу застосування ст.101 КВК України - представлено. За час перебування в установі на профілактичному обліку не перебуває. Згідно вироку мав позов 3772 гривні та 32 копійки, який відшкодовано.

Отже, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою став на шлях виправлення відповідно характеристики та довідки стягнень та заохочень, але був вже звільнений умовно-достроково у 1996 році, висновків належних не зробив. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого направлена на виправлення не є стабільною, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки не доведений, а отже останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, засудженому - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 12 серпня 2020 року о 08 год. 30 хв.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1