У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого виконувачем обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Міжгіря, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 160 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого виконувачем обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці приблизно в першій половині жовтня 2020 року на території Міжгірського району Закарпатської області здійснили пропозицію ОСОБА_10 підшукати на території с. Верхній Студений Міжгірського району Закарпатської області місцевих жителів в кількості приблизно 20 чоловік для надання їм неправомірної вигоди за вчинення голосування на місцевих виборах до місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, старост в Україні 25.10.2020 за кандидата на голову Пилипецької об`єднаної територіальної громади Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_11 .

Після того, як ОСОБА_10 підготував список із 20 виборців мешканців с. Верхній Студений Міжгірського району Закарпатської області та передав ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , останні опрацювали його разом із ОСОБА_8 , визначили зі списку 17 виборців, які могли, на їхню думку, бути корисними для їх кандидата.

23.10.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин у приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Мішельє» за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в їх присутності надав ОСОБА_10 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 17 000 гривень за 17 виборців, по 1000 гривень за кожний голос при безпосередній реалізації виборчого права за кандидата на голову Пилипецької об`єднаної територіальної громади Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_11 на місцевих виборах до місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, старост в Україні 25.10.2020.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 160 КК України, тобто пропозиція та надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке відноситься до категорії тяжких, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що продовжуючи перебувати на волі ОСОБА_5 , буде впливати на свідків з метою спонукання їх до відмови від дачі показів, дачі показів, вигідних учасникам групи.

Таким чином застосування запобіжного заходу до підозрюваного є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого визначено, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Із зазначеною метою орган досудового розслідування вважає доцільним обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засідання прокурор та слідча клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, просили таке задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на таке. Клопотання, на думку захисника, не відповідає вимогам ст. 194 КПК України. Окрім того ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні. Докази, якими обґрунтовується клопотання, є недопустимими, зокрема, в матеріалах клопотання відсутня заява ОСОБА_10 , на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР; у протоколі додаткового допиту свідка не зазначено номер кримінального провадження, а щодо показів свідка ОСОБА_10 , які надані органу досудового розслідування, то суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Враховуючи всі ці обставини, вважає, що докази, які надані в обґрунтування підозри, а відтак і клопотання, не є вагомими та достатніми для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів клопотання Слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000475 від 23.10.20 за ч. 4 ст. 160 КК України.

У межах даного кримінального провадження 24.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 160 КК України, а саме пропозиція виборцю неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке обгрунтовує наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, ризиків, визначених ст.177 КПК України, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Дослідивши додані в обґрунтування клопотання докази, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Враховуючи доводи сторони захисту стосовно недопустимості доказів, якими слідчий обгрунтовує клопотання про обрання запобіжного захисту, в частині обгрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій. Що стосується доводів сторони захисту про підстави внесення відомостей до ЄРДР, то такі вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами ст. 214 КПК України і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення № 298, а тому не підлягають оцінці слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до частин 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є те, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків з метою спонукання їх до відмови від дачі показів, дачі показів, вигідних учасникам групи, окрім того запобігання таким ризикам як: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Підсумовуючи дані ризики, сторона обвинувачення вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є доцільним з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати до слідчого та суду.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно з ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

У судовому засіданні з розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею враховується відповідний суспільний інтерес, який обумовлений забезпеченням можливості вільної реалізації громадянами України свого виборчого права, на що фактично в даному випадку здійснюється посягання з боку підозрюваного, з огляду на інкриміновані йому дії. Разом з тим, у рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31). У справі «Штегмюллер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними, а в справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний кодекс України також покладає вказаний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.1 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме наявність позитивної характеристики за місцем проживання. Судом також враховано майновий стан підозрюваного, зокрема, відсутність у нього офіційних джерел доходу, оскільки він періодично виїзджає на заробітки за кордон, однак, у зв`язку з карантинними обмеженнями тривалий час не може виїхати з України. Батько підозрюваного, з яким він проживає, працює на підприємтві комунального господарства та отримує незначні доходи. Отже, на думку слідчого судді, обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, означатиме безальтернативне тримання його під вартою, оскільки ні він, а ні будь-хто з його родини не спроможні її сплатити.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що у клопотанні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого виконувачем обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід відмовити. Разом з тим, суд вбачає достатнім обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погодженого виконувачем обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 20 грудня 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Хустському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено 28.10.2020 о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1