Справа № 385/91/20
ВИРОК

іменем України

10.12.2020 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження №0000602, внесене 24.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, працездатного, такого, що не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин: 23.11.2019 року перед початком експлуатації та керуванням автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п. 2.3 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан ... транспортного засобу...) не забезпечив належну перевірку та технічну справність транспортного засобу. Так, при наявності видимих технічних несправностей транспортного засобу, а саме встановлення на передню вісь автомобіля шин різних моделей з різними розмірами та малюнками протектора та при яких відповідно до вимог п.п. 31.4 та 31.4.5 (г) ПДР України (п. 31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.5 Колеса і шини: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено ... шини різних розмірів ..., а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів ...) його експлуатація заборонена, водій розпочав та допустив керування вищевказаним транспортним засобом. Виявити вказані технічні несправності водій міг шляхом візуального огляду перед початком експлуатації.

Однак, ОСОБА_4 23.11.2019 близько 20 години 00 хвилин в порушення правил дорожнього руху та експлуатації транспорту, які у відповідності до вимог п.п. 31.4 та 31.4.5 (г) ПДР України забороняли його експлуатацію, та, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а) ПДР України (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за ... технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д)не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 2.9. Водієві забороняється а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного ... сп`яніння;) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно результатам технічного приладу «Драгер» становить 2,89 %о), рухаючись в межах населеного пункту по вул. Центральна в м. Гайворон, Кіровоградської області в напрямку до від площі Вокзальна до вул. Пляжна, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити велосипедиста, який здійснював рух в попутному йому напрямку, не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки, чим грубо порушив вимоги п.12.3 ПДР України (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної його зупинки), у результаті чого допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевикладені невідповідні дії водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.5, 2.3 (б, д) 2.9 (а), 12.3, 31.4.5 (г) ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом наїзду на велосипедистку ОСОБА_6 .

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та продовжив рух і вищевказаному напрямку, доки не був повернутий свідком ОСОБА_7 на місце даної пригоди, чим грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР (п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо- транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово- медичної експертизи №1 від 08.01.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Забою головного мозку легкого ступеню важкості, субарахноїдального крововиливу. Розриву ключично-акроміального з`єднання праворуч. Забійної рани потиличної ділянки голови. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, відповідають вказаному в постанові часу і в своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, зазначених у висунутому йому обвинуваченні, визнав повністю. Суду пояснив, що 23.11.2019 близько 20 години 00 хвилин він їхав автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Гайворон по вул. Центральна в напрямку від площі Вокзальна до вул. Пляжна. При цьому був неуважний, не врахував дорожню обстановку і допустив зіткнення свого автомобіля з велосипедом, яким, як він згодом дізнався керувала ОСОБА_6 . Місця події не покидав просто не помітив, як зачепив автомобілем велосипед. Відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду. Висловив розкаяння у вчиненому. На теперішній час потерпіла до нього претензій не має. Мали укласти з нею угоду про примирення, однак вона захворіла і не може прибути в судове засідання.

Враховуючи покази обвинуваченого, те, що він не оспорює вказані в обвинувальному акті фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки в результаті судового слідства доведено факт порушення обвинуваченим, який керував транспортним засобом, правил дорожнього руху, наслідком якого стало спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, виходячи з того, що обвинувачений беззаперечно визнав свою провину у вчиненому правопорушенні, висловив жаль з приводу вчиненого.

Суд приходить до висновку про активне сприяння обвинуваченого розкриттю правопорушення, виходячи з того, що він надав органам досудового слідства, суду допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення ним кримінального правопорушення - зокрема про подію ДТП.

Суд приходить до висновку про добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку з огляду на заяву потерпілої про це.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, на обліку психіатра, нарколога не перебуває, є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинуваченому повинно бути призначене передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання суд керується вимогами ч.1 ст.5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Зважаючи на збільшення розміру штрафу у санкції ч.1 ст.286 КК України, штраф обвинуваченому повинен бути призначений у розмірі, що діяв станом на день вчинення кримінального проступку - 23.11.2019 року.

Суд приходить до висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на пом`якшуючі покарання обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Від цивільного позову по справі, заявленого під час підготовчого судового засідання, потерпіла відмовилась, у зв`язку з добровільним відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди.

При вирішенні позову суд керується положеннями ч.5 ст.128 КПК України відповідно до яких:

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На цій підставі суд застосовує норми ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України, відповідно до яких:

Позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Підстав для відмови у прийнятті відмови позивача від позову судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про необхідність прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі в частині вирішення цивільного позову.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Арешт автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладний ухвалою від 25.11.2019 року слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області для забезпечення збереження речового доказу підлягає зняттю, як такий, що виконав своє призначення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України:
-Легковий автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню ОСОБА_4 , який відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України є його законним володільцем.

-Велосипед «Ардіс» з рамою зеленого кольору підлягає поверненню ОСОБА_6 як власниці.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням судових експертиз:
-1570.10 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № 467 від 23.12.2019);

-2355,15 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи (висновок експерта №468 від 21.12.2019);

-2198,00 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП (висновок експерта №5047/5048/19- 27 від 1812.2019);

У зв`язку із тим, що на досудовому слідстві міра запобіжного заходу не обиралась, підстав для обрання міри запобіжного заходу в судовому засіданні не вбачається.
Керуючись ч.1 ст.5 КК України, ч.5 ст.128, ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому звинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Провадження у справі в частині вирішення цивільного позову закрити у зв`язку з відмовою цивільного позивача від позову і прийняття відмови судом.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Арешт автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладний ухвалою від 25.11.2019 року слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області скасувати.

Речові докази по справі:
-Легковий автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню ОСОБА_4 , який відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України є його законним володільцем.

-Велосипед «Ардіс» з рамою зеленого кольору підлягає поверненню ОСОБА_6 як власниці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів:
-1570.10 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № 467 від 23.12.2019);

-2355,15 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи (висновок експерта №468 від 21.12.2019);

-2198,00 грн., у зв`язку із проведенням судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП (висновок експерта №5047/5048/19- 27 від 1812.2019);

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1