Справа № 308/2520/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену 29 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 31.01.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженим, з середньою освітою, тимчасово не працюючим, раніше не судимим, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_6 , 20 січня 2020 року близько 13 години 00 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись на лісовій ділянці на території 8 виділу 67 кварталу ДП «Ужгородське військове лісництво», вхід на яку перегороджено шлагбаумом, де здійснювалась лісовідновна-вибіркова рубка, розміщеній на відстані близько 2 кілометрів від с. Циганівці Ужгородського району, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, умисно, таємно викрали 15 колод деревини породи дуб, довжиною по 1 метр кожна, загальною кубомасою 1 метр кубічний, завантаживши їх до причепу марки «Бджілка П2», сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився на автомобілі марки «ВАЗ 2107» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Під час завантаження деревини, до місця крадіжки прибули працівники ДП «Ужгородське військове лісництво», а саме майстер лісу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та майстер лісу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та припинили протиправні дії ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Таким чином останні не змогли виконати всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх протиправні дії були виявлені та припинені сторонніми особами, зокрема працівниками ДП «Ужгородське військове лісництво», які одразу викликали працівників поліції.

Згідно довідки ДП «Ужгородське військове лісництво» №27 від 27.01.2020 вартість 1 метру кубічного деревини дров`яної промислового користування породи дуб діаметром колоди 8 сантиметрів і більше, довжиною 1 метр становить 624 гривні 00 копійок (шістсот двадцять чотири гривні).

Таким чином, умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ДП «Ужгородське військове лісництво» завдано майнової шкоди на суму 624,00 (шістсот двадцять чотири) гривні.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 29.02.2020 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого ДП «Ужгородське військове лісництво» Міністерства оборони України, у судове засідання не з`явився. Представником потерпілого ДП «Ужгородське військове лісництво» Міністерства оборони України ОСОБА_11 , подано письмову заяву у якій він вказує, що відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КК України надає прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000144 відомості про яке 31.01.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти досудовому слідству. При цьому сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік. На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_12 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000144 від 31.01.2020 року підлягає затвердженню.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, оскільки, не здійснює відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, обставини вказують на правильну кваліфікацію діянь за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст.ст.469, 474 КПК України тяжкості, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 29 лютого 2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, оскільки, ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України: визнав повністю та погодився на призначення йому узгодженої міру покарання в угоді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 лютого 2020 року , укладеної між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000144 від 31.01.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому обраховувати з моменту оголошення вироку.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1