Справа № 317/3431/20
Провадження № 1-кп/317/149/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001049 від 15.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснодарка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, з середньою неповною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.04.2002 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 03.04.2003 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 18.04.2002, остаточно призначено покарання 1 рік 7 місяців позбавлення волі;
- 31.05.2005 Апеляційним судом АР Крим за п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі;
- 25.06.2020 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що користувач будинку ОСОБА_7 або інші особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон «SAMSUNG J7», вартість якого відповідно до висновку експерта № 3987/20 від 17.11.2020 становить 2 669,40 грн та мобільний телефон «SAMSUNG A10S», вартість якого відповідно до висновку експерта № 3987/20 від 17.11.2020 становить 1 919,40 грн, які належать потерпілій ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився

викраденим на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на загальну суму 4 588,80 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та пояснив, що 05.05.2020 дійсно проник у будинок, розташований у с. Нижня Хортиця, вулицю не пам`ятає, де скориставшись тим, що особа, яка проживала в будинку - дядя ОСОБА_8 , лежав на дивані та не бачив дій обвинуваченого, викрав мобільні телефони «SAMSUNG J7» та «SAMSUNG A10S». Після цього перейшов через вулицю та віддав телефони своєму знайомому ОСОБА_9 на продаж, не сказавши про те, що телефони крадені.

У вчиненому щиро кається, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, його захисника та потерпілої, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала пояснення, згідно із якими 05.05.2020 року приїхала разом із своєю родиною на відпочинок у приміський будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та де проживає дядько її чоловіка. Близько 19:00 годині вона разом із родиною пішли на прогулянку, телефони залишили в будинку. Повернувшись до будинку близько 21 год. 45 хв., потерпіла з`ясувала, що телефони зникли, на її запитання хто був в будинку, дядько чоловіка відповів ОСОБА_10 , конюх.

Оцінивши встановлені по справі обставини, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, вчиненої повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є рецидив злочину.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 за місцем роботи на волонтерських засадах характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся в скоєному.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, позицію прокурора, зважаючи на наслідки кримінального правопорушення, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Оскільки подія кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні мала місце до постановлення вироку Запорізьким районним судом Запорізької області 25 червня 2020 року, суд визначає остаточне покарання за даним вироком із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який провину визнав повністю, розкаявся, той факт, що події кримінального правопорушення мали місце до ухвалення вироку 25.06.2020 Запорізьким районним судом Запорізької області, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70, 72, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року, більш суворим покаранням за цим вироком, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, якщо протягом іспитового строку 3 (три) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирався.

Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG J7» переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1