Справа № 206/3673/20
Провадження № 1-в/206/360/20
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.09.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк

1 рік. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 13.11.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк

2 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано 6 місяців обмеження волі за вироком від 28.09.2015 року, до відбуття призначено покарання 2 роки 6 місяців обмеження волі,
- 27.05.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 5 місяців обмеження волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотанняадвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільненння, яке обгрунтоване тим, що на даний час фактично відбутий засудженим строк складає більше половини призначеного покарання. Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, сумлінно ставиться до праці, має заохочення, не має непогашених стягнень. Має постійне місце мешкання, утримує неповнолітню дитину і підтримує соціально-корисні зв`язки з близькими та родичами. ОСОБА_6 своїм добрим ставленням до праці та сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали клопотання, просили задовольнити.
Представник адміністрації ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , оскільки останній не довів своє виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, його захисника, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що востаннє ОСОБА_6 був засуджений 27.05.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до 1 року 5 місяців обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання: 27.06.2019 року. Кінець строку відбуття покарання: 27.11.2020 року.

Відповідно до наданої адміністрацією установи характеристики ОСОБА_6 з 11.04.2018 року відбуває покарання у ДУ ІВЦ №133. Характеризується посередньо. Вимоги відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку не виконує. Має 2 заохочення та 8 стягнень, які погашені в установленому законом порядку.

Участі в роботах по благоустрою установи та відділення СПС не приймає.

Згідно ст. ст .50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується посередньо, до своїх прямих обов`язків ставиться не сумлінно. Кількість стягнень, які хоч і погашені, перевищують кількість заохочень.

Отже з викладеного слідує, що поведінка засудженого ОСОБА_6 не зазнає позитивних змін та не свідчить про його становлення на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на його поведінку протягом всього строку відбування покарання, яка не свідчить про його виправлення, суд дійшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_6 , є недоцільним.

Керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно - дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1