справа № 462/2396/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000849 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, який не працює, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 12.12.2017 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт, 18.04.2018 року знятий з обліку Івано-Франківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області у зв`язку із відбуттям призначеного покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

10.03.2019 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться на вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові у ТРЦ «Victoria Gardens», маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу у магазині дві банки ікри, а саме: ікру лососеву «Шаланда» преміум кета зерниста з/б, вартістю 232,50 без ПДВ та банку ікри лососевої «Шаланда» преміум ж/б, вартістю 230,00 гривень без ПДВ, які сховав в свою сумку та не здійснивши оплату за вказаний товар, вийшов за межі касового контролю, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, так як обвинувачений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, вчинену повторно.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є нетяжким злочином, вчиненим умисно з корисливих мотивів, особу винного, який раніше судимий, покарання, яке призначене вироком Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 185 КК України відбув повністю, визнав свою вину та розкаявся у вчиненому злочині, характеризується негативно за місцем проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, завдана шкода відшкодована шляхом вилучення та повернення викраденого майна, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а тому виходячи із наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки, а виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши мінімальний іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним у подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 15, 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Речові докази дві банки ікри лососевої «Шаланда» преміум ж/б повернути потерпілому магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові у ТРЦ «Victoria Gardens».

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1