Єдиний унікальний номер справи № 756/7903/15-к Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3195/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.186, ч.2 ст. 15 ч.1 ст.152, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.152 КК України продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15.10.2020.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції встановив, що на даний час відсутні відомості, які б свідчили, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу зменшились настільки, щоб зробити висновок, що інші запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи та виконання відповідних обов`язків, так як обвинувачений раніше не з`являвся у судові засідання та був оголошений у розшук, раніше був неодноразово засуджений, обвинувачується у вчинені інкримінованих злочинів під час іспитового строку, у зв`язку з чим, дійшов висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено матеріали кримінального провадження, а зазначені в клопотання прокурора та ухвалі ризики не підтверджуються жодними доказами і є припущеннями. Зазначає, що задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд першої інстанції не взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я та фінансовий стан, а також наявність постійного місця проживання в місті Києві. Окрім того, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Також, апелянт звертає увагу суду на те, що протягом восьми місяців, які кримінальне провадження розглядається судом першої інстанції стороною обвинувачення не було надано та не досліджено жодного доказу, а також не було забезпечено явку потерпілої та свідків у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судомпершої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.
Так, суду першої інстанції, були наданні пояснення прокурора, заслухана думка обвинуваченого, його захисника та законного представника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання та встановив наявність ризиків, які були враховані під час обрання запобіжного заходу та на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою не зменшились настільки, щоб дійти висновку про те, що інші запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи та виконанні ним відповідних обов`язків, так як, обвинувачений раніше не з`являвся у судові засідання, був оголошений у розшук, раніше був неодноразово засуджений, обвинувачується у вчинені інкримінованих злочинів під час іспитового строку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про існування у обвинуваченого ОСОБА_6 ризиків, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу, а тому доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 в цій частині є безпідставними.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою не було враховано дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я та фінансовий стан, а також наявність постійного місця проживання в місті Києві, то на переконання колегії суддів вони не заслуговують на увагу, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того слід зазначити, що згідно матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого матеріали провадження не містять, не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції, а наявність у обвинуваченого постійного місця проживання в місті Києві, жодним чином не спростовує наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не може бути самостійною підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Окрім того, враховуючи конкретні обставини справи та характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , колегія судді, з огляду на ч.4 ст. 183 КПК України, вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, щодо можливості при продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4