ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1169/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2020 року про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання начальника Державної установи «Північна виправна колонія (№90)». Засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переведено до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк 1 місяць.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 протягом всього часу відбування покарання в умовах ПВК №90 зарекомендував себе як особа, яка не бажає виконувати покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, а застосовувані менш суворі заходи впливу не дають позитивних результатів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків суду, фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника кримінально-виконавчої установи про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_8 . Вказує, що клопотання начальника установи виконання покарання є необґрунтованим і таким, що суперечить вимогам ст. 132, 134, 135 КВК, оскільки в ньому не наведено передбачених законом підстав для застосування до ОСОБА_8 вказаного виду стягнення, допущені ним порушення не є злісними, тому до нього могло бути застосовано менш суворе стягнення, серед тих, що передбачені ст. 132 КВК України.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду

ОСОБА_8 до апеляційного суду не з`явився про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_7 в адресованій апеляційному суду заяві просила здійснювати апеляційний розгляд в свою відсутність.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до п. 13-2 ч.1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно із положеннями ч.1ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань; поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Із приписів ч.9 ст. 134 КВК України слідує, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання уДУ «Північна виправна колонія («№90)», призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2017 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців.
17.09.2020 року, начальник ДУ «Північна виправна колонія («№90)» звернувся до суду із клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу строком на 2 місяці, мотивуючи його тим, що 30.08.2020 року о 23-30 годин засуджений ОСОБА_8 не виконав команду «Відбій» , самовільно перетнув межі локальних секторів № 4, 3 та 2 та дістався території даху крамниці житлової зони, де намагався отримати заборонені предмети шляхом перекиду, де його було помічено та затримано.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в рапорті в.о. начальника відділення СПС №12 ОСОБА_9 про те, що 30.08.2020 р. о 23-40 годині від посту відеоспостереження надійшла інформація, що на даху крамниці житлової зони знаходиться невідома особа. Під час перевірки інформації черговою зміною, на території крамниці було затримано засудженого ОСОБА_8 , якого було доставлено до чергової частини для проведення обшуку.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи.
Зі змісту ст. 133 КВК України слідує, що злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання, серед іншого, в тому числі є зберігання заборонених предметів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_8 ознак злісного порушення встановленого порядку відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання про переведення засудженого до ПКТ є необґрунтованим, оскільки в ньому не викладено обставини скоєння правопорушення, слід визнати безпідставними.

Так, у клопотанні зазначено характер, суть, дата та час скоєння засудженим правопорушення, детально зазначено, які саме норми правил порушив ОСОБА_8 , викладено і мотиви необхідності застосування відносно засудженого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, так як, зазначено про безуспішність застосування відносно нього інших заходів дисциплінарного впливу.

Від надання пояснень щодо обставин скоєного правопорушення ОСОБА_8 відмовився, про що було складено акт.

Не можливо погодитися з доводами адвоката і про те, що відносно ОСОБА_8 можливо застосувати інший, більш м`який вид дисциплінарного стягнення, передбачений ст. 132 КВК України.

Із наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики ПВК №90 вбачається, що засуджений ОСОБА_8 на заходи виховного впливу не реагує. До представників адміністрації ставиться з недовірою. По характеру не завжди стриманий запальний. За період відбування покарання зарекомендував себе негативно. За порушення розпорядку дня, форми одягу, нетактовну поведінку, невиконання законних вимог адміністрації та зберігання заборонених предметів 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема і за вживання наркотичних речовин, зберігання заборонених предметів та спиртовмісних рідин. На виробництві установи не працевлаштований. На заходи виховного впливу не реагує, за характером схильний до створення конфліктних ситуацій.
Характер, систематичність та кількість скоєних дисциплінарних проступків свідчать про те, що інші заходи впливу відносно засудженого є безуспішними, оскільки поведінка ОСОБА_8 вказує на стійку протиправну спрямованість його дій.

Таким чином, враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 1 місяць.

Стягнення на ОСОБА_8 1 накладено в межах строку, визначено ст. 134 КВК України.

Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2020 року про переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типустроком на1місяць залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи