Справа № 399/477/20
Провадження № 1-кп/399/61/2020
ВИРОК
Іменем України

21 липня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000197 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, учня 12 класу Онуфріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло та повторне незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

08 червня 2020 року близько 01 години 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 скориставшись тим, що його дії не помітні потерпілій та іншим особам, шляхом пошкодження вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 : програвач (бумбокс) марки «Bravis» моделі «PCD- 3600», вартістю 450 гривень, електрообігрівач марки «Venecia» білого кольору на 700 ват, вартістю 1475 гривень, залізний розширювальний бачок об`ємом 20 літрів, планшет марки «Lenovo» моделі «Dolby А3300» з об`ємом пам`яті на 8 гігабайтів, вартістю 688 гривень 33 копійки, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та розпорядився даним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2613 гривень 33 копійки.

Він же, 16 червня 2020 року, приблизно о 01:30 годині, перебував у дворі домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , де помітив належний ОСОБА_8 мопед марки «DELTA II», який знаходився в дворі вказаного домоволодіння, та у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 скориставшись вільним доступом і тим, що його дії не помітні потерпілому та іншим особам, раніше вчинивши злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом буксирування із застосуванням фізичної сили викотив належний ОСОБА_8 мопед марки «DELTA II» із двору домоволодіння по АДРЕСА_1 із яким зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим повторно незаконно заволодів належним ОСОБА_8 транспортним засобом - мопедом марки «DELTA II» середньою ринковою вартістю 8 004 гривні 70 копійок, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що в подальшому злочини вчиняти не буде. Крім того, пояснив, що до будинку АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_7 прийшов 08.06.2020 року у нічний час, проник через вікно зі сторони двору, попередньо розбивши його, та викрав звідти програвач (бумбокс), електрообігрівач, залізний розширювальний бачок та планшет. Пояснив, що йому було відомо чиє це житло, та про те, що в даному будинку на той час нікого не було, оскільки його використовували як дачу. Також пояснив, що деякі викрадені речі продав, а деякі сховав вдома та пояснив батькам, що йому їх дали на тимчасове зберігання. Виручені кошти від продажу викраденого витратив на власні потреби, оскільки коштів, які давали батьки на дрібні трати не вистачало.

Крім того, пояснив, що 16 червня 2020 року в нічний час перебуваючи у дворі по АДРЕСА_1 викрав мопед марки «Дельта ІІ», належного потерпілому, хоча вважав, що даний транспортний засіб належить зятю ОСОБА_8 , який обвинуваченому завинив гроші за інший мопед, який той у нього купив. Додав, що знав про те, що транспортний засіб, яким він незаконно заволодів не той, який він продав зятю ОСОБА_8 та, те що дозволу покористуватись йому ніхто не давав. Після того, як він викотив вказаний мопед, сів зі знайомим та поїхав на ньому кататись, а коли мопед було пошкоджено, вирішив його сховати та розібрати на запчастини. На даний час з потерпілими розрахувався в повному обсязі.

Крім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, його вина підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема, документами по справі, а саме:

- витягом з ЄРДР від 16.06.2020 року, кримінальне провадження № 0000197, згідно якого в ніч з 15 на 16 червня 2020 року невстановлена особа, перебуваючи на території двору домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 шляхом вільного доступу незаконно заволоділа належним ОСОБА_8 мопедом марки «DELTA II», темно-червоного кольору робочий об`єм двигуна 49, 9 см. куб. завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 5000 гривень /а.с. 52-53/;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 повідомляє про незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом /а.с. 55/;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2020 року, а саме території домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , де було вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 57-59/;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2020 року, а саме території, прилеглої до території домоволодіння по АДРЕСА_3 , де було знайдено викрадений транспортний засіб належний потерпілому ОСОБА_8 /а.с. 60/;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1908 від 18.06.2020 року, згідно якого встановлено ринкову вартість викраденого майна, а саме транспортного мопед марки «DELTA II» в розмірі 8004, 70 /а.с. 67-72/;

- витягом з ЄРДР від 16.06.2020 року кримінальне провадження № 0000198, згідно якого в ніч з 07 на 08 червня 2020 року невстановлена особа шляхом пошкодження віконного скла, проникла в приміщення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , звідки викрала належне їй майно, спричинивши матеріальну шкоду в сумі близько 1000 гривень /а.с. 73/;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 повідомляє про вчинення таємного викрадення майна з належного їй домоволодіння /а.с. 75/;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2020 року, а саме домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 /а.с. 77-81/;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2020, а саме: території, прилеглої до двору домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , під час якого на вказаній ділянці було виявлено 1 планшет марки Леново, зарядний пристрії , магнітофон (бумбокс) /а.с. 82-83/;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1909 від 18.06.2020 року, згідно якого встановлено ринкову вартість викраденого майна, а саме програвач (бумбокс) марки «Bravis» моделі «PCD- 3600», вартістю 450 гривень, електрообігрівач марки «Venecia» білого кольору на 700 ват, вартістю 1475 гривень, залізний розширювальний бачок об`ємом 20 літрів, планшет марки «Lenovo» моделі «Dolby АЗЗОО» з об`ємом пам`яті на 8 гігабайтів, вартістю 688 гривень 33 копійки /а.с. 86-91/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2020 року, згідно якого в ході проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 розповідає про обставини вчинення ним незаконного заволодіння транспортним засобом належним ОСОБА_8 /а.с. 93/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2020 року, згідно якого в ході проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 розповідає про обставини вчинення ним таємного викрадення майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 /а.с. 98/.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які не викликають у суду сумнівів в їх законності отримання, допустимості під час розгляду в судовому засіданні, та за їх сукупністю, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною та його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна з проникненням в житло та ч. 2 ст. 289 КК України як повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна з проникненням в житло та за ч. 2 ст. 289 КК України, як повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст. 50, 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції інкримінованих злочинів, що доведені при постановлені вироку.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчені умисні тяжкі злочини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений, який є неповнолітнім, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, проживає з матір`ю, батьком та братом, має задовільний фізичний та розумовий розвиток, школу відвідує нерегулярно, має пропуски в школі без поважних причин, батьки належної уваги його вихованню не приділяють, скарг на стан здоров`я не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді та висновку Онуфріївського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - мопед марки «Delta II» VIN- НОМЕР_1 , темно-червоного кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у його розпорядженні.

Речові докази - планшет марки «Lenovo» моделі «DOLBY» корпус чорно-білого кольору та магнітофон (бумбокс) марки «Bravis» моделі «PCD-3600» червоного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити у її розпорядженні.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом огляду місця події від 16.06.2020 року, а саме території прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_3 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - DVD-R диск на якому міститься відеоматеріал допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - DVD-RW диск на якому перебуває відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ DVD-RW диск на якому перебуває відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 на території домоволодіння по АДРЕСА_2 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1