Справа № 462/1/20
провадження 1-кс/462/180/20
У Х В А Л А

15 жовтня 2020 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність керівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області протиправною та зобов`язати керівника чи уповноважену особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості які містяться у його заяві про злочин від 26.12.2019 року; вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; допитати його та свідків у справі. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2019 року ним до чергової частини Залізничного ВП ГУНП у Львівській області подана заява про вчинення кримінальних правопорушень суддею Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 . Проте, вказане повідомлення до ЄРДР не було внесено і досудове розслідування не розпочато. В зв`язку з вказаним, просить скаргу задовольнити.

Розгляд скарги призначався неодноразово, про що скаржник ОСОБА_3 належним чином повідомлявся телефонограмами та повістками, які надсилалися рекомендованими листами, проте протягом усього часу розгляду скарги скаржник у судове засідання з`явився лише один раз 17.02.2020 року та заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 .

27.02.2020 року ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 у задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_1 відмовлено /а.с.35/.

Після цього, скаржник жодного разу не з`являвся у судові засідання, які призначалися на 02.03.2020 року, 19.03.2020 року, 28.04.2020 року, 21.05.2020 року, 30.06.2020 року, 06.08.2020 року, 09.09.2020 року, 15.10.2020 року, та ніяким чином не реагував на виклики до суду, подавши лише на електронну пошту суду заяву від 18.03.2020 року про відкладення розгляду /а.с.40/ та аналогічну заяву від 05.08.2020 року, мотивуючи її проходження ним лікування в поліклініці /а.с.54/.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя зазначає, що скаржник ОСОБА_3 є громадським діячом (про що він сам вказав у заяві про злочин від 26.12.2019 року), що має свідчити про його високу правову дисципліну та обізнаність та вказує на те, що він добросовісно користується належними йому процесуальними правами.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 тривалий час не цікавиться про стан розгляду скарги, що може свідчити про втрату його інтересу до розгляду скарги, що призводить до блокування завдань кримінального провадження, які є суттю кримінального процесу.

Крім цього, на особливу увагу заслуговує той факт, що ОСОБА_3 з`явився 08.09.2020 року до Залізничного районного суду м. Львова у судове засідання на розгляд іншої його скарги на бездіяльність слідчого у справі № 462/3/20.

У судове засідання не з`явилася уповноважена службова особа Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, проте, ще 30.01.2020 року через загальну канцелярію суду поступили матеріали звернення ОСОБА_3 , які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв Залізничного ВП ГУНП у Львівській області (надалі ЖЄО) за № 31174 від 26.12.2019 року/а.с.28/, а відтак, неявка цієї службової особи не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, що у матеріалах справи наявні всі документи для розгляду скарги ОСОБА_3 по суті, вважає за можливим розглянути скаргу без участі скаржника та уповноваженої службової особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали ЖЄО № 31174, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що 26.12.2019 року ОСОБА_3 подав до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області заяву про злочин, в якій він зазначав, щона його думку суддя Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 вчинила дії, які мають ознаки кримінальних правопорушень /а.с.2/.

Зазначена заява була зареєстрована 26.12.2019 року в ЖЄО Залізничного ВП ГУНП у Львівській області за № 31174.

13.01.2020 року начальник Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 листом за № Оп-428/Ср/38/01-20 скерував до Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові по підслідності вищевказану заяву ОСОБА_3 /а.с.61/. При цьому, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 ніяким чином не був повідомлений Залізничним ВП ГУНП у Львівській області про хід розгляду його заяви про злочин від 26.12.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України ( в редакції чинній на момент звернення зі заявою про злочин) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

З аналізу вищевказаних норм закону слідую, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. При цьому, заявник має право знати про хід розгляду його заяви, а орган, до якого він подав заяву зобов`язаний надати йому повну інформації про наслідки такого розгляду.

Зазначена позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17.

Беручи до уваги, що на момент розгляду скарги слідчому судді не надано даних про те, що службовою особою Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, заява ОСОБА_3 про злочин від 26.12.2019 року була розглянута відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначена службова особа допустила бездіяльність, і тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання вказаної службової особи розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України вказану заяву від 26.12.2019 року.

Щодо вимоги про визнання бездіяльності уповноваженої особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області протиправною, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльність слідчого чи прокурора.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання бездіяльності слідчого чи прокурора протиправною, то і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Зазначена позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 (провадження № 11-1263пп18).

Також, не підлягають задоволенню вимоги скарги ОСОБА_3 про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого і про зобов`язання слідчого допитати його та свідків, які є передчасними, оскільки на даний час відомості за його заявою до ЄРДР не внесені, а проведення досудового розслідування до внесення відповідних відомостей не допускається.

Беручи до уваги положення ст. 309 КПК України та рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року (справа № 3-180/2018(1644/18)), слідчий суддя вважає за необхідним вказати, що ця ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 про злочин від 26.12.2019 року.

У задоволені решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.