Провадження №1-кс/932/5354/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у залі суду, в м. Дніпрі, розглянувши суду скаргу ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0002966, -
ВСТАНОВИВ:
08.09.2020 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга, з якої вбачається наступне.
У провадженні слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002966 від 11.10.2017. 25.02.2020 року ОСОБА_3 , подав клопотання до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про проведення слідчих дій, однак органом досудового розслідування не було виконано жодну слідчу дію, як заявник прохав виконати у своєму клопотанні, на підставі чого, 12 серпня 2020 року ОСОБА_3 , подав клопотання до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про «встановлення строків виконання вимог клопотання заявника від 25.02.2020» де окремо зазначив що дана бездіяльність порушує права потерпілої сторони. 25 серпня 2020 року ОСОБА_3 , отримав відповідь, а не постанову, на клопотання останнього від 12 серпня 2020 року, яка була не по суті клопотання заявника. 28 серпня 2020 року ОСОБА_3 , звернувся до керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 зі скаргою на недотримання розумних строків, і лише 04 вересня останній отримав відповідь про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0002966 від 11.10.2017.
Вказану відповідь керівника прокуратури заявник вважає необґрунтовану, не законною та такою, що підлягає скасування, на підставі чого ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою та просить скасувати відмову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у скарзі на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0002966 та винести ухвалу, щодо контролю встановлювати процесуальні строки виконання слідчих дій зазначених у клопотання заявника від 25 лютого 2020 року.
Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності..
Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Розглянувши скарги, дослідивши надані до неї додатки, приходжу до висновку про необхідність частково задовільнити вимоги скарги за наступних підстав.
Так, згідно п. 9-1, ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Згідно із вимогами ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Відповідно до положень ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Так, практика Європейського суду з прав людини тлумачить норму ст. 6 Конвенції достатньо поширеною і «розумні строки» розгляду справи починають відліковуватись від дати обвинувачення чи моменту, коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу, як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру їй не було. Поняття «обвинувачення» також трактується достатньо широко: як «офіційне повідомлення, виходить від компетентного державного органу та містить вказівку на вчинення кримінально-караного правопорушення». Це може бути і арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування. Крім того, «у ряді випадків воно може приймати форму інших заходів, що передбачають таке твердження і що таким чином впливають на положення підозрюваного» (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980 по справі Deweer, Series A: Judgements and Decisions, Volume 35 (1980), P.24; рішення ЄСПЛ по справі Eckle v. Germany, 1982). У справі «Меріт проти України» (див. п.70, рішення від 30.03.2004) ЄСПЛ зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду. Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді (Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, § 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування) (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення ЄСПЛ від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45). З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства"). У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження. У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22 листопада 2005 року, остаточне). Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Так, встановлено, що ОСОБА_3 , 04 вересня 2020 року отримав відповідь на свою скаргу на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0002966, однак при дослідженні вказаного рішення першого заступника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , приходжу до висновку про те, що воно винесене з порушення чинного процесуального законодавства, за тих підстав, що відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України , будь яке рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови, а відтак, прокурор вищого рівня, при розгляді скарги ОСОБА_3 , не дотримався вимог які передбачені КПК України, на підставі чого, вважаю, що необхідно зобов`язати керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області розглянути скаргу ОСОБА_3 , та винести вмотивовану постанову за результатами розгляду вказаної скарги.
Що стосується інших вимог скарги, вважаю за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки на досудовому провадженні може бути оскаржене лише рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, однак як було вказано вище, належної відмови, яка б відповідала чинному процесуальному закону України, заявнику надано не було.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 308, 369-372, 376 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0002966 - задовільнити частково.
Зобов`язати керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області, протягом трьох днів з моменту отримання цієї ухвали, розглянути скаргу ОСОБА_3 , від 28 серпня 2020 року, на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002966, про що винести вмотивовану постанову, копію якої негайно надіслати скаржнику.
У іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1