Ухвала

Іменем України

17 вересня 2020 року

м. Київ
Справа № 463/5858/20
Провадження № 51-4445 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою про вчинення суддею Апеляційного суду Львівської області злочинів.
На вказану ухвалу ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Львівський апеляційний суд ухвалою від 03 вересня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та повернув йому апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив йому в поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки йому не було відомо про рішення Конституційного суду України, яким визнано неконституційними окремі положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо неможливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
При цьому ч. 3 ст. 395 цього Кодексу передбачає, що, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, й суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року було постановлено без участі ОСОБА_4 . При цьому в резолютивній частині ухвали роз`яснено можливість її оскарження в апеляційному порядку, а також порядок і строки такого оскарження.
Апеляційним судом встановлено, що копію зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_4 отримав 21 липня 2020 року, що він сам підтверджує у своїй касаційній скарзі. При цьому апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді він подав лише 28 серпня 2020 року, тобто зі значним пропуском визначеного законом п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року було роз`яснено можливість, порядок і строки її оскарження, зазначена ухвала була отримана ОСОБА_4 21 липня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду дійшла обґрунтованого висновку, що незнання заявником про існування рішення Конституційного суду України, яким визнано неконституційними окремі положення ч. 3 ст. 307 КПК України, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки вказані обставини жодним чином не перешкоджали подати апеляційну скаргу у визначений законом строк, тому відсутні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, й апеляційна скарга підлягає поверненню.
З обґрунтованістю цієї позиції погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень, інших доданих документів убачається, що підстав для її задоволення немає.
Тому, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3