Справа № 1-8/10
Провадження 5/524/4/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області клопотання ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1, КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30.09.2020 року у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшло клопотання ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , а саме про скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів , передбачених ст. 366 ч.2, ст.. 364 ч.2 КК України в якому він зазначає, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2010 року у справі №1-8/10 визнано винною ОСОБА_6 , яка є його колишньою дружиною. Вирок набрав законної сили.
У власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 . На теперішній час ОСОБА_5 виявив бажання продати вказаний автомобіль, але при переоформленні було виявлено, що слідчим прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 накладено арешт на вказаний автомобіль постановою від 03.02.2009 року, про що є відповідний запис згідно картки арешту за вхідним №581 від 04.02.2009 року, хоча постанови про накладення арешту знайти не вдалося.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Заявник вважає, що відновлення прав ОСОБА_5 щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, можливо лише постановленням судового рішення компетентним судом.
Заявник вважає, що вирішення зазначеного питання, відповідно до правил ст. ст. 100,537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, пов`язане з виконанням вироку в частині зняття арешту та відновленням права безперешкодного володіння, користування та розпорядження власником своїм майном та має бути вирішено судом, який ухвалив вирок, у зв`язку із чим просить суд зобов`язати компетентний орган, зняти арешт з автомобіля БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника , в судовому засіданні просив його клопотання про зняття арешту із автомобіля марки BMW X5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , задовільнити .
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду, в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст. 366 ч.1 КК України, оскільки дане клопотання повинне бути подане до суду в порядку цивільного судочинства, так як злочином, який вчинила ОСОБА_6 не було завдано шкоди будь-яким інтересам заявника.
Суд вислухавши думку прокурора , представника заявника, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків:
Відповідно до п.1 абз. 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
При цьому, згідно з пунктом 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) питання про знаття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Статтею 411 КПК України (в редакції 1960 року ) питання пов`язанні з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні за участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.
У статті 125 КПК України (в редакції 1960 року) зазначено, що слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.
В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації, склавши про це постанову.
Згідно положень ст.126 ч.1 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.
Як вбачається із ч. 6 ст. 126 КПК України, (в ред. 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
З урахуванням викладеного , на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року. Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).
Матеріали кримінальної справі №08815065 не містять постанови старшого слідчого прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 від 03.02.2009 року про накладення арешту на автомобіль марки BMW , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_5 ..
Із вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України і призначено їй покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими обов`язками строком на 2 роки. На підставі ст.. 79 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування основного та додаткового покарання з іспитовим строком на 2 роки. Згідно ст.. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без відому органу кримінально-виконавчої системи.
При постановленні вироку судом не вирішувалося питання, щодо майна ОСОБА_6 , на яке було накладено арешт .
При цьому у межах кримінальної справи, що розслідувалася, ОСОБА_5 не набував процесуального становища підозрюваного , обвинуваченого , а як власник майна чинним на той час кримінально-процесуальним законом не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення його майна , а саме автомобіля марки BMW , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з-під арешту у зв`язку з тим, що майно належить не засудженій, а йому.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до вимог ст.. 28 ч.1 КПК України (в редакції 1960 року) суд кримінальної юрисдикції компетентний розглядати цивільний позов лише разом з кримінальною справою, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, і лише у разі, якщо його заявляє особа, котра зазнала матеріальної шкоди від злочину і пред`являє вимогу про її відшкодування до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за його дії.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частинна 4 статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Проте, арешт на спірне майно , за твердженням представника заявника , було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_6 на підставі положень КПК України 1960 року.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

А частина друга цієї статті визначає, що особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги заявника ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, суд вважає , що відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, дана заява повинна бути подана в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду, а саме про скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України необхідно відмовити. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 08.11.2019 року у справі №643/3614/17.
Керуючись ст. 41 ч.1 Конституції України, статтями 125,126,324,411 КПК України (в ред.1960 року), суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду , в частині скасування арешту майна у кримінальній справі №08815065 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів , передбачених ст. 364 ч.2, ст.. 366 ч.1 КК України, - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Головуючий суддя: