15.12.20№ 336/5788/20
Пр. № 1-кп/336/787/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування і в підготовчому судовому засіданні на підставі обвминувального акту застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17 грудня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, проти задоволення якого заперечує сторона захисту, про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до шістдесяти днів, мотивуючи його тим, що заявлені стороною обвинувачення ризики, які визнані судом, такі як: ухилення обвинуваченого від суду, продовження зайняття протиправною діяльністю, незаконного впливу на потерпілого не втратили актуальності.

У зв`язку з викладеним, на думку прокурора, застосування більш м`яких заходів не забезпечить ефективного здійснення судового розгляду та належної процесуальної дисципліни обвинуваченого.

Обвинувачений і захисник в обгрунтування заперечень зазначають, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, сприятиме досягненню мети кримінального судочинства щодо його ефективного здійснення і застосування до його учасників належної процесуальної процедури.

Застосування цього запобіжного заходу є повністю виправданим, оскільки обвинувачений є батьком п`яти малолітніх дітей, з якими проживає однією сім`єю, тому бере дієву участь у їхньому вихованні.

Прокурор заперечує проти застосування іншого запобіжного заходу з тих мотивів, якими обґрунтоване клопотання про застосування тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відносно обвинуваченого під час підготовчого засідання застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого простирається до 17 грудня 2020 року включно.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути зумовлено тим, що заявлені при застосування запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що прокурор довів наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду, про що свідчить усвідомлення обвинуваченим суворості покарання, що буде призначене у випадку доведення його винуватості.

Про ризик продовження вчинення кримінально караних діянь у сукупності свідчать судимості обвинуваченого за кримінально карані діяння проти здоров`я особи, проти чужої власності, вчинені різними способами, а також повідомлення йому про підозру в цьому провадженні про вчинення розбою під час невідбутого покарання за попереднім вироком.

Про ризик впливу на потерпілого свідчить інформація прокурора про те, що потерпілий ОСОБА_6 , який є особою похилого віку, зазнав нападу в під`їзді будинку, де він проживає, тому обізнаність обвинуваченого про місце помешкання потерпілого не позбавляє сенсу припущення цього ризику.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкцією частини статті обвинувачення встановлено покарання у вигляді позбавлення до десяти років.

При вирішенні вказаного питання суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії тяжких злочинів, а також подвійний об`єкт злочинного посягання, яким є охоронювані Основним законом України здоров`я людини та право приватної власності.

Суд бере до уваги зміст ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, і вважає, що у даному випадку застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з викладеним суд доходить переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання передбаченим законом ризикам перешкоджання здійсненню судового розгляду.

Наведені судом міркування не дають підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те клопочеться сторона захисту.

підтримала потерпіла і проти задоволення якого заперечує сторона захисту, про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи його наявністю ризиків ухилення обвинуваченого від суду, продовження зайняття протиправною діяльністю, а також незаконного впливу на потерпілого.

Обвинувачений і захисник в обгрунтування заперечень зазначають, що хоча ризики, на які посилається прокурор, і існують, проте застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, сприятиме досягненню мети кримінального судочинства щодо його ефективного здійснення і застосування до його учасників належної процесуальної процедури.

Прокурор заперечує проти застосування іншого запобіжного заходу з тих мотивів, якими обґрунтоване клопотання про застосування тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2020 року продовжений до 7 грудня 2020 року включно.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути зумовлено тим, що заявлені при застосування запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дійшовши висновку про обґрунтованість клопотання, суд бере до уваги наявність ризику продовження вчинення кримінально караних дій, про що свідчить повідомлення обвинуваченому про підозру у вчиненні тяжкого корисливого злочину (за ч. 2 ст. 187 КК України), під час судового розгляду провадження щодо нього за ознаками іншого тяжкого злочину проти чужої власності (ч. 3 ст. 185 КК України).

При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії тяжких злочинів, а також об"єкт злочинного посягання, яким є найвища соціальна цінність здоров`я людини, а також охоронюване Основним Законом України право власності.

Вирішуючи клопотання на користь учасника провадження, який його заявив, суд погоджується і з наявністю ризика ухилення обвинуваченого від суду, про що свідчить спосіб його життя, відсутність вимогливості до себе, нехтування обов`язком з виховання дитини, яка проживає із сторонніми людьми, проте не вбачає в побоюваннях прокурора про можливість незаконного впливу на потерпілих і свідків реального підґрунтя.

Наведені судом обставини виправдовують продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу і не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, як про те клопочеться сторона захисту.

Керуючись ст. ст. 177, 314, 315, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду провадження, але не більш ніж на два місяці, а саме: до 17 лютого 2021 року включно.

Початок дії цієї ухвали обчислювати з 18 грудня 2020 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1