ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2440/20 Справа № 175/1552/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000232 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів до 05 вересня 2020 року, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважав обґрунтованим клопотання прокурора, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи зазначені ризики, обставини висунутого обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку, оскільки усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує у разі визнання його винуватим, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які на стадії підготовчого судового засідання не можуть бути допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційного джерела доходів не має.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Зазначає, що на теперішній час відсутні будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, має місце проживання у м. Дніпро, він позбавлений можливості знищити будь-які речі та документи, оскільки всі речові докази були вилучені та передані потерпілим, під час досудового розслідування всі свідки були допитані та зроблений висновок експерта, тому він не має потреби впливати на них. На його думку, до обвинуваченого можливо застосувати домашній арешт у нічний час, не порушуючи норми КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000232 від 18.02.2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 19.03.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 08.07.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше судимий, окрім того дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 було продовжено у підготовчому судовому засіданні, розгляд кримінального провадження триває, потерпілі та свідки не допитані судом, докази не досліджувалися.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Посилання захисника щодо відсутності ризику знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки він не був врахований судом першої інстанції.
Твердження захисника про те, що обвинувачений має місце проживання, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Крім того, розмір застави був визначений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 року.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4