Справа № 367/4913/20
Провадження по справі № 1-кп/367/870/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
пред-ка потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, не військовозобов`язаного, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, матір - інваліда, бабусю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

05.06.2020 року близько 07 год. 20 хв. водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», керуючи автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без наявності посвідчення водія, чим порушив вимоги пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», рухаючись по вул. Соборній поблизу будинку № 191 в м. Ірпені Київської області, від вул. Північної в напрямку вул. Вокзальної в м. Бучі, в порушення вимог пунктів 1.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», 2.3 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд замежі проїзної частини - на тротуар зустрічної смуги руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , котра перебувала на тротуарі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.
Смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної травми тіла: закритої травми хребта та черепу у вигляді повного розриву атланто-окціпітального з`єднання, переривом спинного мозку на цьому рівні, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, грудини, двобічним гемотораксом, наскрізними ушкодженнями грудного відділу аорти, розривом серцевої сорочки та наскрізним ушкодженням міокарду серця, забоєм правої легені, закритої травми черевної порожнини у вигляді множинних переломів кісток тазу, заочеревинної гематоми, закритих переломів обох кісток правої гомілки та правого передпліччя. Комплекс вказаних тілесних ушкоджень утворився одномоментно і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5, 2.1а, 2.3 б), 2.9 а) та 12.1. Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Показав, що 04.06.2020 року він зустрівся з друзями близько 16 години, з якими пив пиво та горілку до 19 години, після чого поїхав додому. О 05 год. 00 хв. наступного дня він прокинувся, викликав таксі та поїхав до свого автомобіля «Renault Logan», який знаходився в центрі м. Ірпінь, хоча почував себе погано (боліла с похмілля голова). Коли він знаходився в автомобілі, то два незнайомих хлопця попросили підвезти їх до м. Буча, на що він погодився. Під час руху на вказаному автомобілі з центру м. Ірпеня до м. Буча, біля ТЦ «Жираф», його автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, а потім на тротуар. Більше нічого обвинувачений не пам`ятає, оскільки втратив свідомість і прийшов до тями лише у лікарні м. Буча.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 щодо стягнення з нього (обвинуваченого) моральної шкоди на суму 964 тис. 617 грн. визнав частково, а саме на суму 200 тис. грн.

У вчиненому щиро кається. Просить його суворо не карати та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 04.06.2020 року ввечері він поїхав у відрядження. Зранку наступного дня зателефонував близько 8 години ранку своїй матері ОСОБА_8 , однак остання не взяла слухавку. 05.06.2020 року, близько 11.00 години, йому зателефонували та повідомили, що його мати загибла у ДТП. Потерпілий просив задовольнити заявлений цивільний позов та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 964 тис. 617 грн. завданої моральної шкоди. Мотивував позовні вимоги тим, що він зазнав сильних душевних хвилювань внаслідок загибелі матері, яка крім того доглядала за його дітьми та дітьми його сестри. Просив суворо покарати обвинуваченого.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, зі згоди всіх учасників процесу, інші докази по провадженню суд не досліджує. Цивільний позов суд розглядає в повному обсязі.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого та те, що він скоїв необережний тяжкий злочин.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, матір інваліда та бабусю. В 2019 2020 р.р. дев`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень на транспорті, в т. ч. 5 разів за ст. 122 КУпАП (Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, а. п. 74 76).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене,зокрема, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та систематичного порушення ПДР України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 286 ч.2 КК України. Дане покарання суд вважає необхідним та достатнім у відповідності до ст. 65 КК України для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілого до обвинуваченого, суд виходить з наступних підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Виходячи з наведеного, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 964 тис. 617 грн. завданої моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 200 тис. грн., т. я. потерпілому заподіяна моральна шкода у зв`язку з загибеллю його матері, яка виразилась у моральних стражданнях, що змусило його змінити звичний спосіб життя. Він переніс нервовий стрес внаслідок смерті матері, а в подальшому і з проведенням слідчих дій. В зв`язку з даними подіями він усвідомлює, що став предметом обговорювання оточуючих, що також вплинуло на його моральний стан. Розмір моральної шкоди, яку суд стягує на користь потерпілого, а саме 200 тис. грн., суд вважає таким, що відповідає характеру та тяжкості його страждань.

Понесені по кримінальному провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд залишає без змін, тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази по провадженню: два диски СD+R з відеозаписом залишити в матеріалах справи; скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 р. на автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ірпінського ВП ГУ НП за адресою: Київська обл., Бородянський район, с. Дружня, вул. Ковпака, 5 та повернути його власнику - ОСОБА_10 ; скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 р. на подушку безпеки з місця водія автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути його власнику - ОСОБА_10 ; скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 р. на змив з рульового колеса і змив з ручки коробки перемикання передач та знищити зазначені змиви (даних щодо фактичного знаходження вказаних змивів прокурор суду не надав).

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави за проведення судових експертиз 8 499 (вісім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 40 коп.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни тримання під вартою в Київському СІЗО Державної Пенітенціарної Служби України Міністерства Юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, тобто з 05.06.2020 року.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1