Провадження № 1-кс/201/4222/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001933 від 28.11.2020 року, клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, з базовою середньою освітою, який не має постійного місця проживання, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого, за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні № 0001933 від 28.11.2020 року. В обґрунтування вищевказаного клопотання зазначено, що ОСОБА_4 28.11.2020, приблизно о 06 годині 20 хвилин, перебував за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 9, біля під`їзду 5, де знаходився мопед моделі «Хонда Такт» рама № НОМЕР_1 червоного кольору, який належить ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці та вказаний час у ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, який він визначив як предмет свого злочинного посягання з метою подальшого його збуту для особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_4 взяв за кермо мопед моделі «Хонда Такт» рама № НОМЕР_1 червоного кольору та без дозволу володільця даного транспортного засобу покотив його в невідомому напрямку, таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Далі продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 прикотив вказаний мопед в невстановлене під час досудового розслідування місце, де з метою приховування свого злочину за допомогою невстановлених під час досудового розслідування інструментів здійснив демонтаж пластикових деталей від його рами. Затим ОСОБА_4 прикотив означений мопед моделі «Хонда Такт» рама № НОМЕР_1 червоного кольору за адресою: АДРЕСА_1 , де продав його ОСОБА_7 за 140 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

На думку сторони обвинувачення, про наявність достатніх підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить ряд обставин, що повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу стосовно останнього, зокрема відсутність у підозрюваного постійного місця мешкання та роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей у ОСОБА_4 за тотожними та однорідними корисливими злочинами.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які свідчать про недоцільність обрання останньому менш тяжкого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та наполягав на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість доказів в матеріалах цього кримінального провадження підтверджує підозру у вчиненні останнім тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі. Крім того прокурор звернув увагу, що ОСОБА_4 має тотожні та однорідні судимості, які не зняті та не погашені на цей час.

Підозрюваний під час судового засідання не заперечував щодо обставин викладених в поданому клопотанні.

Вислухавши думки сторін процесу, а також дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 28.11.2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

На думку суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повністю підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 28.11.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 29.11.2020 за участю вищевказаних свідків; протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду від 29.11.2020. Отже, сукупність вищевказаних фактичних даних на цьому етапі досудового розслідування надає можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також суд вважає доведеним наявність ризиків, що зазначені у клопотанні та передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовано зазначено про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вжити будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання. При цьому слід вважати, що про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення свідчить його репутація та наявність у останнього судимостей за тотожними та однорідними корисливими злочинами.

Крім того, суд зазначає про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого, за який передбачено максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, останній раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за тотожні та однорідні злочини, підозрюваний не має постійного місця проживання та роботи, а також міцних соціальних зв`язків, при цьому, будь-яких відомостей щодо стану здоров`я підозрюваного, який перешкоджає застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано, а отже, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні або продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи особи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в свої сукупності свідчать про наявність ризиків визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з підозрою у вчиненні тяжкого злочину є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 45 000 грн., оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є 25 січня 2021 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 45 000 грн. (сорока п`яти тисяч гривень), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали

Слідчий суддя ОСОБА_1