Справа № 149/1584/20
Провадження №1-кп/149/166/20
Номер рядка звіту 232
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000215 від 17.05.2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шумятіно Малоярославецького району Калужскої області, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, з неповною середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 16.05.2020 приблизно о 12 год. 30 хв. рухаючись по вул. Садова в с. Торчин Хмільницького району Вінницької області, відповідно до висновку судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 444 від 14.07.2020, технічно справним механічним транспортним засобом, а саме мотоблоком «Зубр JR Q78» з приєднаним причепом, в порушення вимог п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Забороняється перевозити пасажирів поза кабіною, (крім) передбачених цими правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або у кузові фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля самоскида, трактора інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла», усвідомлюючи факт порушення чинних на транспорті правил, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, здійснював перевезення малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у причепі мотоблоку.
Наближаючись до власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 не слідкував за діями доньки, яка в силу свого малолітнього віку не могла самостійно керувати своїми діями та, сидячі у причепі мотоблоку, під час його руху почала здійснювати рухи, спрямовані на переміщення через правий борт причепу з метою злізти з нього, внаслідок чого впала на узбіччя. В цей момент ОСОБА_4 правим колесом причепа здійснив на неї наїзд, в результаті чого малолітня ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, який відповідно до висновку судового експерта Хмільницького районного відділення Вінницької обласного бюро судово-медичної експертизи № 29 від 23.07.2020 за своїм характером належить до ушкоджень середньої ступені тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні, більш як (21 день), «згідно п. 2.2.1 в. Наказу № 6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень». Відповідно до висновку судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 445 від 07.07.2020 в даній дорожній обстановці, дії водія мотоблоку ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при умові розвитку механізму ДТП, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав вину повністю та надав в суді показання, відповідно до яких він 16.05.2020 керував власним мотоблоком «Зубр JR Q78» з причепом. В цьому причепі він перевозив свою доньку ОСОБА_7 , 2016 р.н. Під час руху донька ОСОБА_8 намагалася злізти з причепа, зачепилася, впала на узбіччя та правим колесом причепа він наїхав на неї. Від цього ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а саме перелом стегнової кістки. Про вчинене шкодує. Надавав допомогу потерпілій, яка є його донькою, утримує її та поніс витрати на лікування. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.
Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, законного представника малолітньої ОСОБА_4 , які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений вину свою в скоєні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 291 КК України - порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило інші тяжкі наслідки.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, яке полягає в тому, що він розкаявся у вчиненому, зробив для себе висновки.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого суд враховує вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховує висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середні, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, необхідним буде проходження пробаційної програми «Зміна про кримінального мислення», можливе застосування п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Також суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 на обліку в лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, знаходиться на обліку в лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, однак відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №213 від 28.07.2020 року ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, виявляє психічний розлад у вигляді розумової відсталості легкого ступеня, без відхилень у поведінці, в теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд приймає до уваги думку законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка просила не позбавляти ОСОБА_4 волі, оскільки на його утриманні знаходяться малолітні діти, а також дружина, яких він утримує. Також суд приймає до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме лікування потерпілої, його ставлення до вчиненого.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , думку законного представника малолітньої потерпілої, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ст. 291 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на строк три роки із застосування статей 75, 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.05.2020 скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 до державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 2288,3 грн.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.05.2020 на мотоблоком «Зубр JR Q78» з приєднаним причепом - скасувати.
Речові докази:
мотоблок «Зубр JR Q78» з причепом, які зберігаються на майданчику Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1