Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 листопада 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Городоцький ВЦ №131», матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року у провадженні за спільним поданням ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працював, розлученого, засудженого 16 грудня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі, 21 березня 2019 року Гусятинським районним судом Тернопільської області замінено невідбуту частину покарання за вказаним вироком у виді позбавлення волі строком 04 роки 06 місяців 29 днів більш м`яким у виді обмеження волі,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою його клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Згідно оскаржуваної ухвали, відмовлено у задоволенні спільного подання ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. На його думку, при розгляді справи здобуто достатньо доводів, які вказують на можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Зазначає, що він до роботи та виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, дотримується правомірних відносин з персоналом установи та із іншими засудженими, проявляє суспільно-корисну ініціативу. Доводить, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, дані про його особу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, зазначив в оскаржуваній ухвалі, що поведінка та праця засудженого у Городоцькому ВЦ № 131 свідчить не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації вказаної установи під час відбуття покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, міркування прокурора щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, дослідивши матеріали провадження в заявлених межах, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обгрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, при постановленні оскаржуваного судового рішення, в повному обсязі не дотримався.

Згідно положень ч.1 ст.74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та, як в данному випадку, після фактичного відбуття засудженим три четвертих строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання вбачається, що початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , призначеного згідно згаданого вироку Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2010 року - 06.07.2010 року, кінець строку - 24.08.2023 року, 3/4 строку - 20.02.2020 року.

Після відбуття ОСОБА_4 більше трьох четвертей строку призначеного покарання, адміністрація ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережна комісія при Рівненській районній державній адміністрації звернулися до Рівненського районного суду Рівненської області з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання.

Рівненський районний суду Рівненської області приймаючи рішення про відмову в задоволенні такого клопотання виходив з того, що засуджений ОСОБА_4 на даний момент не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього.

Проте, перевіривши доводи поданої засудженим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенніспільного подання ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення, дійшов поспішних висновків, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 ч.1 ст.409 КПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Положення п.2 ч.3 ст.81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів судової справи, ОСОБА_4 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину і на даний час відбув більше трьох четвертей строку покарання. Вину в скоєному злочині визнає повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою.

З оскаржуваної ухвали та матеріалів судової справи вбачається, що під час тримання в Київському слідчому ізоляторі ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення не застосовувались. Під час відбування покарання в ДУ "Копиченській виправна колонія № 112", ОСОБА_4 один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності (01.05.2011 р., за відмову від прибирання), стягнення погашене у встановленому законом порядку. Отримав двадцять заохочень за перевиконання норм виробітку. З 17.05.2019 р. ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ "Городоцький виправний центр №131", де характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались.

ОСОБА_4 працевлаштований на контрагенському об`єкті ТОВ «Одек», де сумлінно виконує свої обов`язки, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи дотримується, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дбайливо ставиться до майна установи, утримує спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті.

Крім того, згідно виданої начальником ДУ «Городоцький ВЦ №131» характеристики на засудженого, останній, за рисами характеру: доброзичливий і тактовний; у ставленні до себе: самокритичний; за вольовими якостями: цілеспрямований. Також приймає участь у роботах по благоустрою установи, в організації виховних заходів, у програмі диференційованого виховного впливу. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

Вказані обставини, що характеризують особу засудженого та його ставлення до праці прокурором в суді апеляційної інстанції не спростовані.

Виходячи з обставин судового провадження, враховуючи характеризуючі дані й те, що засуджений працевлаштований в установі, де характеризується позитивно та мав заохочення за сумлінне ставлення до поставлених завдань та доручень, зразкову поведінку, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 на даний момент своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 411, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою спільне подання ДУ «Городоцький виправний центр №131» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання на невідбутий строк покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженнню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3