печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1358/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 від 01.10.2020, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням арешт майна, яке належить на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні №0000089 ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Глухів Сумської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Глухівської районної державної нотаріальної контори № 15770062 від 13.09.2014.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчий подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачені цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 01.10.2020 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи заступником начальника митного поста начальником відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чернігів центральний» Північної митниці Держмислужби, тобто будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою із головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чернігів центральний» Північної митниці Держмислужби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправно використовуючи своє службове становище з метою власного незаконного збагачення, упродовж жовтня-листопада 2020 року вимагали та 12.11.2020 одержали від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Райський Фрукт» ОСОБА_6 неправомірну вигоду для себе за здійснення безперешкодного розмитнення товару, ввезеного на митну територію України вищевказаним товариством.

12.11.2020 близько 11.20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому приміщенні відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чернігів центральний» Північної митниці Держмислужби, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи вищевказаний спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень за здійснення безперешкодного розмитнення товару, ввезеного на митну територію України ТОВ «Райський Фрукт» упродовж жовтня-листопада 2020 року.

За таких обставин, 12.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Слідчий вказує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 238559283 від 23.12.2020 підозрюваному ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на праві власності належить гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Глухівської районної державної нотаріальної контори № 15770062 від 13.09.2014.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів, з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У ч. 10 ст. 170 КПК України зазначається, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, доходжу до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення та недопущення його відчуження, наявні достатні правові підстави для арешту майна останнього.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Глухівської районної державної нотаріальної контори № 15770062 від 13.09.2014.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні надати копію ухвали особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1