Справа № 127/9670/18 Провадження №11-кп/801/1089/2020
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду від 17.08.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про звільнення від призначеного покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ., засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Вінницького міського суду від 17.08.2020, відмовлено в задоволенні клопотання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 на даний час обвинувачується у скоєнні в період іспитового строку злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України. На даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 перебуває на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області.
Вказана обставина, на думку місцевого суду, унеможливлює звільнення ОСОБА_7 від покарання.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_9 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, задовільнити клопотання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, звільнивши засудженого від призначеного покарання, посилаючись, що відповідно до ст.62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України, ч.2 ст.2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком, а тому після спливу визначеного судом іспитового строку засуджений, навіть при наявності інформації з ЄРДР щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення має бути звільнений від призначеного покарання.
Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви Суду
Згідно з ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Згідно з ст.8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії.
Статтею 64 Конституції України закріплено, що конституційні права, свободи людей і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом.
Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та, які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906 -IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
У рішенні Конституційного суду України від 27 жовтня 1999 року у справі №1-15/99 визначено, що сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнавати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її вину не буде визнано судом у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили.
Крім того, Європейський суд у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайжану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.
Аналогічні висновки Європейський суд подав у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України».
В ухвалі від 11 жовтня 2012 року у справі №5-4043км12 колегія суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ зазначила, що оскільки в матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винною та засуджено особу за вчинення злочину, тому суд першої інстанції вірно зробив висновок про необхідність звільнення особи від відбування покарання у зв`язку зі спливом іспитового строку.
Таким чином, відмова місцевого суду в задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку виключно з мотивів того, що відносно останнього внесено відомості до ЄРДР та направлено обвинувальний акт до суду є таким, що не ґрунтується на вимогах закону, порушує засадничий принцип презумпції невинуватості та може трактуватися як передчасне висловлювання щодо винуватості особи у скоєному.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України в період іспитового строку належним чином не доведена, обвинувальний вирок по справі не винесений, інших порушень під час іспитового строку з боку ОСОБА_7 судом не встановлено, термін іспитового строку на даний час закінчився, тому на підставі ч.1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України ОСОБА_7 має бути звільнений від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Крім того, суд звертає увагу на те, що засуджений виконав покладені на нього обов`язки, що передбачені ст.76 КК України, під час виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції не законною і необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.
Керуючись ст.405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити, скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 17.08.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018.

Задовольнити клопотання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3