Справа №295/398/21
УХВАЛА
Іменем України

21.01.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» на постанову від 04.01.2021 року прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків в рамках кримінального провадження № 0003410 від 19.05.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року ОСОБА_3 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» звернувся до слідчого судді із указаною скаргою, у якій зазначає, що ним 30.11.2020 року до Житомирської місцевої прокуратури було направлено клопотання про встановлення процесуальних строків в рамках кримінального провадження № 0003410 від 19.05.2016 року для вчинення процесуальних дій, зокрема, для складення письмового повідомлення про підозру особам, які причетні до кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 КК України або закриття вказаного кримінального провадження із підстав, визначених ч.1 ст. 284 КПК України.
Натомість, 07.12.2020 року ним було отримано лист заступника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 зі змісту якого вбачається, що подане клопотання не вирішене.

Постановою від 04.01.2021 року прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання.

Скаржник просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 04.01.2021 року та зобов`язати вказаного прокурора, встановити процесуальному керівнику Житомирської місцевої прокуратури та слідчому в рамках кримінального провадження № 0003410 від 19.05.2016 року строк для вчинення процесуальних дій, зокрема, для або складення письмового повідомлення про підозру особам, які причетні до кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 КК Україн, або закриття вказаного кримінального провадження із підстав, визначених ч.1 ст. 284 КПК України.
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, просив розгляд скарги провести без його участі, з підстав у ній викладених, просив задовольнити.

Прокурора Житомирської місцевої прокуратури в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Надіслав заяву про розгляд скарги без його участі, в її задоволенння просив відмовити, оскільки надання відповідних вказівок заступником керівника Житомирської місцевої прокуратури діючим КПК не передбачено.

Неявка слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши та дослідивши зміст скарги, а також доданих до неї матеріалів, оцінивши докази окремо та у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003410, внесене до ЄРДР від 19.05.2016 року.

За результатами досудового розслідування постановою від 04.01.2021 року прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання від 30.11.2020 року.
За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Дослідивши зміст постанови прокурора від 04.01.2021 року, слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки містить лише посилання на норми КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що прокурор не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні №0003410, внесене до ЄРДР від 19.05.2016 року.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, прокурор, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом розгляду прокурором при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, в ній не в повній мірі викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, не дотримані вимоги ст. 214 КПК України.

Вважаю, що дії прокурора прямо суперечить вище вказаним нормам КПК України та практиці ЄСПЛ, адже наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає часткому задоволенню, а постанова від 04.01.2021 року прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якою відмовлено у задоволенні клопотання, підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 55, 56, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя-

постановив:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 04.01.2021 року року прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 30.11.2020 року.

3обов`язати, повторно розглянути в порядку ст. 220 КПК України заяву (клопотання) ОСОБА_3 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» від 30.11.2020 року та прийняти за наслідками розгляду такої заяви (клопотання) процесуальне, вмотивоване рішення, котре відповідатиме вимогам ст. 110 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя ОСОБА_1