справа № 208/7911/20
№ провадження 1-кс/208/2247/20
УХВАЛА
Іменем України

21 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровсьікй області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровсьікй області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lanser 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер двигуна/шасі НОМЕР_2 позбавивши власника майна права на відчуження та розпорядження.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 31.10.2020 приблизно о 18.00 год. біля буд. №14-А по пр. В. Стуса у м. Кам`янському невстановлені особи відкрито, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, викрали у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належні йому золотий ланцюжок вагою приблизно 80 грамів, золотий браслет вагою приблизно 70 грамів, а також пристрій для відстрілу гумових кулю "Форт-12Р" НОМЕР_3 , чим спричинили йому майнову шкоду.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені 01.11.2020 до ЄРДР №0001450 за ч. 2 ст. 187 КК України.

18.12.2020 року приблизно о 17.20 години троє невстановлених осіб чоловічої статі, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де погрожуючи предметом схожим на ніж, заволоділи грошима у сумі 100 000 гривень, 10 000 доларів США, ювелірними виробами із золота, та іншим майном, що належить ОСОБА_5 .

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені 19.10.2020 до ЄРДР №0000484 від 18.12.2020 за ч.З ст. 187 КК України.

18.12.2020 Дніпродзержинською місцевою прокуратури матеріали кримінальних проваджень №0001450 та №0000484 об`єднані в одне провадження та кримінальне провадження №0001450 визначене основним.

Під час проведення досудового розслідування отримано інформацію про те, що зазначений злочин вчинили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_1 19.12.2020 проведено обшук за адресою АДРЕСА_2 . В ході проведення зазначеного обшуку виявлено та вилучено наступне майно: автомобіль Mitsubishi Lanser 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер двигуна/шасі НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування встановлено інформацію про те, що за допомогою вищевказаного автомобіля збувались викрадені ювелірні вироби із жовтого металу.

Беручи до уваги, що вилучені речі мають важливе значення по кримінальному провадженню, 19.12.2020 вказані речі було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001450.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також ст. 17 Загально декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, яким закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Так, ст. ст. 2, 7 КПК України зазначені завдання кримінального судочинства, де завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків; мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку вимог ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена в клопотання слідчого та відповідача вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке питання повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно до вимог ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимогстатті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні..

Як вбачається з матеріалів клопотання про накладенні арешту, воно подано з метою збереження речових доказів для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню та притягнення винних до відповідальності передбаченої чинним законодавством.

До клопотання не додані копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи зазначенні в клопотанні, відсутні підстави та мета відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вартість майна, яке належить арештувати, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, крім того слідчий у своєму клопотання не зазначає кому саме належить майно, на яке необхідно накласти арешт, що позбавляє власника майна право на захист.

У зв`язку із зазначеним клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а тому має бути повернуто для усунення недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє слідчого після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Lanser 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер двигуна/шасі НОМЕР_2 позбавивши власника майна права на відчуження та розпорядження.- повернути слідчому СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 для усунення недоліків в строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити слідчому, прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1