печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва У кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0004502.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000629 від 28.05.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 175, ч. 1 ст. 366, ст. 366-1, ч. 2 ст. 191 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтовуючи наявність підстав зміни запобіжного заходу із застави на більш суворий запобіжний захід обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційних злочинів, один з яких є тяжким. Санкцією ч. 4 ст. 191 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права займати посади або займатися певною діяльністю, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з ним подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні та судового розгляду.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, на цей час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час обіймав посаду керівника Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України та має стійкі соціальні зв`язки із діючими співробітниками вказаної установи, останній, перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись із вказаними особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, а також дії спрямовані на знищення, переховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Указане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час, у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано виключне коло осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, одночасно, допитано ряд осіб, які надали викривальні показання протиправної діяльності ОСОБА_5 , у зв`язку із чим наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків, у тому числі шляхом використання своїх зв`язків серед посадових осіб Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України, здійснюючи тиск на свідків, схиливши останніх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про значна суспільна небезпека злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 4 ст. 191 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , свідчить про те, що останній, у тому числі шляхом використання соціальних зв`язків, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із підкупом службових осіб і свідків.

Зазначене безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені обставини свідчать про реальну можливість ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які документи та речі, що мають істотне значення для встановлення обставин вчиненого останнім кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема шляхом використання своїх соціальних зв`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у зміні запобіжного заходу на більш суворий, відносно підозрюваного, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, вказує, що підозрюваний дотримується належної процесуальної поведінки та відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурорів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000629 від 28.05.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 175, ч. 1 ст. 366, ст. 366-1, ч. 2 ст. 191 КК України.

12.05.2020 ухвалою Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доводи прокурора у судовому засіданні щодо можливості переховування підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки йому інкримінуються злочини за які передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до восьми років з позбавленням права займати посади або займатися певною діяльність, відповідно до санкції ч. 4 ст. 191 КК України, є необґрунтованими з огляду на те що доказів які б свідчили обґрунтованість таких обставин не надано.

В доданих матеріалах до клопотання, відсутні будь-які докази, які б свідчили про намір підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, як і відсутні факти ухилення ОСОБА_5 від явки до слідчого, прокурора та суду для проведення процесуальних та слідчих дій, натомість, у судовому засіданні підозрюваним наголошувалось тому, що останній наміру переховуватись від органу досудового розслідування не має, покладені на нього обов`язки не порушує, з`являється до органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, є непідтвердженим доказами ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів, а також, незаконно впливати на свідків, чи здійснювати підкуп інших осіб, оскільки обґрунтованість таких доводів прокурор в ході розгляду клопотання будь-якими доказами не підтвердив, а тому є лише припущенням.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, заявлені у клопотанні, викладені формально, без зазначення викладу обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про їх наявність, без посилання на докази, що підтверджують такі обставини.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання про недоведеність прокурором в ході розгляду клопотання наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, перелічених у клопотанні про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, і на які вказує прокурор у судовому засіданні.

При вирішенні даного клопотання, крім іншого, слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що останній має зареєстроване місце реєстрації та місце проживання, працевлаштований, , має стійкі соціальні зв`язки.

А відтак, враховуючи наведене, а також положення ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Разом з тим, відповідно до ст. 194 КПК України, у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1