Справа № 645/4901/17
Провадження № 1-кп/645/69/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2020 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та покладення обов`язку прибувати до суду за першою вимогою. В обґрунтування клопотання захисник вказав на тривалість застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою відносно нього у даній справі, а також, безпідставність тверджень сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Також, захисник просив врахувати суд, що ОСОБА_9 має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 та сам за цією адресою просив застосувати домашній арешт.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та просив суд його задовольнити.

Прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступних висновків.

У відповідності до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2017 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 тримається під вартою два роки та одинадцять місяців, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працездатний, одружений, тому суд вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини, зокрема, при розгляді справи «Ноймайстер проти Австрії», встановив, що ризик утечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою.
Як зазначено уст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти. При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. (Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).
Перешкоджання встановленню істини за кримінальною справою за практикою ЄСПЛ, може здійснюватися шляхом «тиску на свідків», «знищення або фальсифікації доказів», «змовляння зі спільниками або свідками», «затягування і заплутування розслідування». Суд неодноразово вказував на те, що на її обґрунтованість впливає час. В даному конкретному випадку на час розгляду питання щодо міри запобіжного заходу, можливість здійснення тиску на свідків не може розглядатися як підстава утримання особи під вартою, оскільки докази у провадженні є закріпленими, отже, «ризик змовляння» завдяки цьому зменшується, при цьому можливість обвинуваченого незаконно впливати на учасників процесу в ході судового розгляду не доведена.
Таким чином наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці ЄСПЛ збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи (Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій Суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» і теж втрачає свою вагу із збігом розумного терміну).
Так, в ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України станом на 04.08.2020 року допитані потерпілі, свідки, що унеможливлює здійснення впливу обвинуваченого на них, та досліджено письмові та речові докази у справі.

На даній стадії розгляду кримінального провадження судом встановлено обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, і є доцільність змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, тривалість розгляду даного провадження, надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою значно зменшують ризик переховування обвинуваченого від суду, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, суд вважає наявною можливість переховування обвинуваченого від суду, а тому, є підстави для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. Разом з тим, суд приходить до висновку, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 . Стосовно ж ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, направлений саме на запобігання такого ризику.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку про задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись статтями 177, 181, 194, 331, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 02 жовтня 2020 року, включно.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду негайно.

Попередити ОСОБА_9 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Роз`яснити ОСОБА_9 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу передати для виконання органам національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04.08.2020 року о 16 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3