У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 лютого 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000288 від 02.10.2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 07 лютого 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло цілодобово та покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, ухвалу слідчого судді, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Зазначає, що обираючи найсуворіший запобіжний захід, слідчий в клопотанні формально вказав стандартний перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України без належного їх обґрунтування з посиланням на конкретні докази.
На переконання апелянта посилання суду на тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 суперечить практиці ЄСПЛ.
Посилаючись на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, апелянт вказав, що слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, чого зроблено не було.
Апелянт вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово покидати житло.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

02.10.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000288 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна (вимагання), із застосуванням насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16.10.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

17.10.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального суду м. Миколаєва ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2020 року включно без права внесення застави.

03.11.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду вказану ухвалу слідчого судді було залишено без змін.

10.12.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 02.10.2020 року продовжено до чотирьох місяців, а саме до 16.02.2021 року включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, в обґрунтування клопотання зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, окрім того зазначив, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились.

10.12.2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про заміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, обґрунтовуючи його тим, що на теперішній час існує ряд нових обставин, які є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 зазначивши, що обставини на які посилається сторона захисту, вже були предметом розгляду слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 7 років, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зникли та не зменшились.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.
Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_9 про вимагання в нього грошових коштів; протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту у якості потерпілого ОСОБА_9 ; висновками судової медичної експертизи №1205 та №1278; протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами аудіо-, відео контролю особи, під час якого встановлено причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_13 , а також факт вимагання грошових коштів у потерпілого; протоколами і хід візуального спостереження за особою, його поведінкою або тих, з ким він контактує у публічно допустимих місцях; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді даного клопотання, не навів доводів про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками, та має позитивну характеристику.

Вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, та дають підстави суду вважати, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи наведене, обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, є достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 лютого 2021 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, потерпілим та свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали до 07 лютого 2021 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді