Справа № 460/3074/18
Провадження №1-кп/944/210/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 09.03.2018, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радехів Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 08.03.2018 приблизно о 13:00 год, маючи умисел на скоєння погрози вбивством, знаходячись поблизу будинку №4 на вул. Завадівській у м.Яворів Львівської області, тримаючи в руках дерев`яну палицю, неодноразово в усній формі пригрозив ОСОБА_4 позбавити останнього життя, які потерпілим ОСОБА_4 сприйнято реально, тобто як такі, що можуть здійснитися, що кваліфікується як погроза вбивством.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, не визнав, пояснення відмовився давати на підставі ст. 63 Конституції України. Під час виступу в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що визнає, що поступив не так як треба. Ствердив, що вб`є потерпілого.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, стверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що 08.03.2018 приїхав з дружиною до будинку в АДРЕСА_2 , щоб забрати деякі речі. В будинку не можуть жити , оскільки їх сусід ОСОБА_6 вчиняє конфлікти. Коли збирались виїжджати з подвір`я, то ОСОБА_6 зайшов до них на подвір`я з палицею (дрином), почав кричати, що вб`є його, що він не «жилєц». Вони з дружиною налякались та забігли в будинок, де почали дзвонити в поліцію, до сусідів по допомогу. ОСОБА_6 почав вриватись в хату. В подальшому почав бити тією палкою по машині. Коли приїхали працівники поліції, то вилучили палку, ОСОБА_6 забрали. З того часу вони з дружиною не їздять до будинку, оскільки переживають за своє життя та здоров`я.
Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що в будинку в АДРЕСА_3 не можуть проживати через конфлікти зі сторони сусіда ОСОБА_6 08.03.2018 приїхали в м.Яворів, щоб забрати деякі речі з будинку. Володимир влетів до них на подвір`я з великим патиком, кричав, що їх повбиває. Погрози були в нього реальні, якби вони не втекли, то він би їх покалічив. Вона з чоловіком боїться обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 в суді ствердив, що є сусідом обвинуваченого та потерпілого. Коли вийшов із сином, то побачив ОСОБА_6 на подвір`ї потерпілого з великим дрином, побиту машину потерпілого. ОСОБА_6 використовував погрози, що всіх повбиває. ОСОБА_6 мав палку діаметром як рука людини, такою можна нанести удари.
В суді свідок ОСОБА_9 показав, що 08.03.2018 нічого не бачив, про подію йому відомо зі слів ОСОБА_10 . Обвинувачений завжди вчиняє конфлікти з потерпілим, йому про це відомо.
Свідок ОСОБА_11 в суді ствердив, що 08.03.2018 ОСОБА_6 дерев`яним дрючком побив автомобіль потерпілого. Особисто не спілкувався ні з потерпілим, ні з обвинуваченим того дня.
Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що 08.03.2018 почув шум і крики, побачив машину побиту на подвір`ї потерпілого. ОСОБА_6 ходив з великим патиком і кричав «я тебе заб`ю», «життя тобі не дам». ОСОБА_6 поводив себе агресивно.
Свідок ОСОБА_13 в суді ствердив, що почув крик на подвір`ї потерпілого. Коли прибіг, то побачив ОСОБА_6 з палкою десь 1,5 м, діаметром 20 см. Спитав ОСОБА_6 , що він зробив, він сказав, що побив машину і зараз вб`є потерпілого. Стояв біля дверей будинку і казав «я вб`ю його». ОСОБА_6 поводив себе дуже агресивно. Потерпілий ОСОБА_4 втік в будинок. Поліцейські в подальшому забрали палку.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України стверджується такими доказами:
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким відомості про кримінальне провадження №0000327 внесено 09.03.2018 за заявою ОСОБА_7 за ч.1 ст. 194 КК України з приводу пошкодження ОСОБА_6 транспортного засобу марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 та заподіяння матеріальних збитків у великих розмірах. 12.04.2018 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ч.1 ст. 129 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що 08.03.2018 ОСОБА_6 погрожував йому вбивством.
протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення з приводу пошкодження транспортного засобу марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 08.03.2018.
заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2018, з якої вбачається, що 08.03.2018 близько 13 год дня коли збирались з дружиною виїжджати із подвір`я у АДРЕСА_3 зайшов сусід ОСОБА_6 тримаючи в руках дерев`яний дрюк, почав погрожувати фізичною розправою. Коли хотів побити їх, вони встигли забігти в хату, закритись на замок. Тоді ОСОБА_6 почав нищити їх автомобіль. Дружина дзвонила в поліцію, а він за допомогою до сусідів. При сусідах ОСОБА_6 продовжував викрикувати, що «все одно я їх вб`ю, вони не жильци». Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_6 далі стояв з дрюком.
протоколом огляду місця події від 08.03.2018 з фототаблицею, який проводився за адресою АДРЕСА_3 , під час якого оглянуто пошкоджений транспортний засіб марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_4 пошкодження автомобіля спричинив ОСОБА_6 шляхом нанесення численних ударів дерев`яним предметом, схожим на фрагмент гілки від дерева. Виявлено та вилучено дерев`яний дрючок.
протоколом огляду предметів від 27.03.2018 з фототаблицею, за яким оглянуто дерев`яний дрючок невідомої породи дерева з корою, який було вилучено оглядом місця події від 08.03.2018. Даний предмет довжиною 135 см та в середній частині товщиною 7 см.
речовим доказом дерев`яною палкою ( фрагментом дерев`яної гілки) оглянутою в судовому засіданні. Під час огляду потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що саме такою палкою ОСОБА_6 погрожував йому та побив належний транспортний засіб. Обвинувачений ОСОБА_6 в суді ствердив, що це не та палка.
висновком судово-психіатричного експерта №244 від 23.05.2018, згідно якого для уточнення діагнозу та глибини психічних розладів ОСОБА_6 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
висновком судово-психіатричного експерта №74 від 27.06.2018, згідно якого на даний час ОСОБА_6 психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу ( ЧМТ, епілепсія) з наростаючим психоорганічним синдромом, з рідкими епілептоморфними припадками та дисфоріями, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих дій ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу ( ЧМТ, епілепсія) з наростаючим психоорганічним синдромом, з рідкими епілептоморфними припадками та дисфоріями. Наявні у ОСОБА_6 порушення в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття ним рішень, усвідомлення власного місця і ролі в цій ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому під час інкримінованих йому дій ОСОБА_6 не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
висновком експерта №9/179 від 21.03.2018, згідно з яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, що перебуває у власності ОСОБА_4 станом на 08.03.2018 становить 29755,29 грн.
постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області від 11.07.2018, якою кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України, характеризується дією у виді погрози вчинити вбивство, тобто у виявленому намірі позбавити іншу людину життя. Погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. Реальність погрози встановлюється в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід враховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози. Особливе значення при цьому має сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими.

В судовому засіданні суд встановив, що у потерпілого ОСОБА_4 були реальні підстави побоюватися здійснення висловленої погрози ОСОБА_6 , оскільки він з дерев`яною палицею ( фрагментом гілки дерева) прийшов на подвір`я потерпілого, висловлюючи погрози про позбавлення його життя. Потерпілий ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_7 втекли в житловий будинок, викликали поліцію, кликали на допомогу сусідів. В подальшому ОСОБА_6 тією ж палкою пошкодив автомобіль, завдавши численних ударів. Таким чином суд вважає, що погроза супроводжувалася діями обвинуваченого ОСОБА_6 , які свідчили про реальність здійснення такої.

Оцінюючи показання потерпілого, свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження.
Не визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення відповідальності. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 ствердив, що вб`є потерпілого ОСОБА_4 .
Таким чином, оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, доведено повністю.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 129 КК України, оскільки він погрожував потерпілому ОСОБА_4 вбивством, і в нього були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується нейтрально, перебуває на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах, обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено. Також суд враховує досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як «середній», ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як «середній», тому вважає, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді арешту.
Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи у кримінальному проваджені не застосовано
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Речові докази: дерев`яний дрючок, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Яворівського ВП ГУНП у Львівській області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1