УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2020 Справа №607/29971/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 16 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Збараж Тернопільської області, українця, громадянина України, працюючого трактористом ТзОВ «Поділля», котрий проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за №0000699 від 16 грудня 2019 року відносно ОСОБА_3 надійшов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 28 грудня 2019 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_5 вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки, обвинувачення викладене у ньому ОСОБА_3 не конкретно, зокрема не визначено, які саме злочинні дії вчиняв безпосередньо її підзахисний, що порушує право на захист останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000699 від 16 грудня 2019 року, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Словосполучення «не відповідає вимогам цього Кодексу», означає, що обвинувальний акт не тільки повинен формально узгоджуватись з вимогами ст. 291 КПК України, а й відповідати іншим вимогам КПК України та загальним засадам кримінального провадження, до яких за ст. 7 КПК України відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості, змагальність.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Так, з тексту обвинувального акту, в межах якого суд повинен розглянути обвинувачення по суті, слідує, що обвинувачений скоїв злочини у співучасті з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Між тим, обвинувачення щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не є предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_3 і факти їх можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили.

Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у кримінальних правопорушеннях грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, принципів верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, суд не може розглянути подане прокурором обвинувачення, де зазначається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 скоювали кримінальні правопорушення, оскільки їх не було залучено у це провадження.

Цей висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 10 травня 2018 у справі № 461/3797/17.

Все це вказує на те, що обвинувальний акт складено з порушенням загальних засад законності здійснення кримінального провадження, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, принципів верховенства права, що унеможливлює розгляд судом обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З огляду на вищенаведені в обвинувальному акті недоліки, суд позбавлений можливості визначити коло осіб, стосовно яких слід здійснювати розгляд.

Окрім того, суд вважає, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті належним чином не сформульовано обвинувачення ОСОБА_3 , а саме не зазначено які саме дії вчиняв конкретно він особисто, не зазначено які саме і скільки ударів наніс ОСОБА_3 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , і чи спричинили, чи не спричинили такі дії тілесні ушкодження останнім. Не зазначено, яке саме майно кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », і в якій кількості пошкодив безпосередньо ОСОБА_3 .

Також, суд вважає, що в порушення вимог п.3 ст.291 КПК України належним чином не зазначено дані про потерпілого. А саме із сформульованого обвинувачення вбачається, що обвинувачений наносив удари посеред інших і особі з анкетними даними ОСОБА_13 .

Разом з тим, інформація про вказану особу як потерпілого із зазначенням дати та місця народження та громадянства в обвинувальному акті відсутня.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору для усунення вищеописаних недоліків.

Керуючись ст.ст.314, 315 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 16 грудня 2019 року, - повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1