ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2239/20 Справа № 191/939/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою від 05 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення.
Своє рішення суд мотивував тим, що підстав для застосування ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, та зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не має, оскільки засуджений відповідно до вироків Пологівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року, Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року вчинив після 21 червня 2017 року, тому до засудженого застосовуються положення ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №2046 VIII від 21 червня 2017 року, з розрахунку день за день, що узгоджується з позицією Верховного Суду.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 13 вересня 2018 року по 10 жовтня 2019 року.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, так як під час розгляду клопотання не взято до уваги положення ст. 5 КК України, зворотню дію закону про кримінальну відповідальність в часі, в якій зазначено, що закон який пом`якшує покарання має зворотню дію, а закон який погіршує не має, тому вважає, що до нього можливо застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в їх постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року. Цим вироком судом застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом частково складання покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та покарань, призначених вироками Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року.

Згідно з вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року, злочин, за який засуджено ОСОБА_7 , вчинено ним 12 вересня 2018 року.

Водночас, злочини, за які останнього засуджено вироками Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, вчинено ним 30 червня 2018 року та 11 червня 2018 року відповідно, тобто після внесення змін до закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 5 ст. 72 КК України.

За таких обставин, підстави для зарахування до покарання строку ув`язнення відсутні, тому суд обґрунтовано відмовив засудженому у задоволенні його клопотання.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4