Житомирський апеляційний суд
Справа №295/444/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до змісту якого просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000033, по факту розбійного нападу, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Так , під час досудового розслідування встановлено, що 15.01.2021 у невстановлений час та місці ОСОБА_10 , вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановленою під час досудового розслідування особою, спрямовану на відкрите заволодіння майном ОСОБА_12 із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу, 15.01.2021 близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановленою під час досудового розслідування особою на автомобілі марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_10 приїхали до ділянки місцевості, що розташована на 160 км автодороги «Київ-Чоп», що поблизу с. Болярка, Житомирського району Житомирської області, де в той час перебував потерпілий ОСОБА_13 .

В це же день, час та місці, ОСОБА_14 запропонували сісти до автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 з метою поговорити з останнім.

Після цього автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , в якому знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановлена під час досудового розслідування особа, разом з потерпілим ОСОБА_15 , розпочали руху у напрямку с. Болярка, Житомирського району. Після зупинки автомобіля у лісопосадці Садового Товариства Зелений Гай, що поблизу с. Болярка, Житомирського району всі зазначені особи перебуваючи у вищевказаному автомобілі почали вимагати у ОСОБА_16 грошові кошти.

Продовжуючи свій злочинний намір, один з учасників розбійного нападу тримаючи в одній руці предмет, схожий на пістолет, який він заздалегідь заготовив для вчинення даного злочину, почали наносити чисельні удари руками по тулубу, шиї, обличчю та голові, тим саме подолали волю потерпілого ОСОБА_16 до опору, після чого спільно заволоділи його майном, а саме грошовими коштами у сумі 3900 грн., срібним ланцюжком 925 проби, вагою близько 90 грам, вартістю 11 000 грн. та срібним чоловічим перетнем 925 проби, вагою близько 5 грам, вартістю 1500 грн. Після цього у нього почали вимагати грошові кошти у розмірі 3500 доларів США та продовжували наносити удари руками по усьому тілу та потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що надасть 3000 доларів США наступного дня.

Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановлена під час досудового розслідування особа, утримуючи викрадене майно при собі, зникли з місця вчинення злочину на автомобілі марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , а майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 16 400 грн.

16.01.2021 року ОСОБА_7 затримано та повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши цілодобово підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - до 16.03.2021 року включно.

Покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, прибувати до прокурора, слідчого на вимогу.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу досудового розслідування, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також частково довів наявність ризику впливу на потерпілого, однак не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Зазначає, що дана ухвала є незаконною, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, та підлягає скасуванню.

Вказує, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги лише характеризуючі дані на ОСОБА_7 та зроблено хибний висновок, що тримання під вартою останнього є невиправданим.

Зазначає, що надані слідчому судді матеріали, що підозрюваний має на утриманні малолітніх дітей, має інвалідність, батьків пенсіонерів, а також їх утримує, не підтверджується наданими суду доказами, відсутні також і відомості про працевлаштування підозрюваного.

Посилається на те, що не можливо погодитись із доводами слідчого судді про те, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти вищенаведеним та встановленим під час судового розгляду ризикам. Проведеним слідчим експериментом за участю потерпілого встановлено причетність до вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які спричиняли тілесні ушкодження. Не представилось можливим встановити місцезнаходження предмета схожого на пістолет, яким здійснювались погрози в бік потерпілого, а також срібного ланцюга, викраденого у потерпілого.

Зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведено жодних обґрунтувань, яким чином застосований цілодобовий домашній арешт без встановлення відповідних засобів контролю та обов`язків уникати спілкування із потерпілими, свідками та іншими співучасниками злочину зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 може спілкуватись з іншими учасниками кримінального правопорушення з метою побудови власної версії, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказує, що твердження слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не було доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам є безпідставним. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за який законом передбачено кримінальну відповідальність строком до 10 років, апелянт вказує про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Прокурором в судовому засіданні частково доведено наявність ризику впливу на потерпілого. Докази, на підтвердження цього досліджені, під час розгляду клопотання слідчого.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені в ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і ті, що передбачені п.п.1-11 цієї норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього кодексу.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що під час розгляду клопотання слідчого у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 можливе виключно в умовах тримання його під вартою.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, є неспроможними.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд врахував, що він підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Враховано судом також й те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має інвалідність, ступінь соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання та реєстрацію, працює, має на утриманні малолітніх дітей та батьків пенсіонерів.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисником надано характеристику голови Пулинської селищної ради про те, що заяв та скарг на ОСОБА_7 до Пулинської селищної ради не надходило.

В апеляційній скарзі прокурор не навів доказів на спростування висновків слідчого судді та наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, які б унеможливлювали застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Не доведено наявність таких ризиків прокурором і під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим.
Отже суд, у відповідності до вимог ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, обґрунтовано дійшов висновку, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено необхідність застосування до підозрюваного на цій стадії кримінального провадження такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта, що покладені слідчим суддею на підозрюваного обов`язки, а саме не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, прибувати до прокурора, слідчого на вимогу, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме обов`язку уникати спілкування із потерпілими, свідками та іншими співучасниками злочину.

Як пояснив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, на даний час не представилось можливим встановити місцезнаходження предмета схожого на пістолет, яким здійснювались погрози в бік потерпілого, а також срібного ланцюга, викраденого у потерпілого. Крім того підозрюваний ОСОБА_7 може спілкуватись з іншими учасниками кримінального правопорушення з метою побудови власної версії, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також підозрюваний може спілкуватися з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність

скасування ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 з постановленням в цій частині нової ухвали, якою необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_7 наступні обов`язки під час домашнього арешту:

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілим та свідками в кримінальному провадженні;

-здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну.

На думку колегії суддів вказані обов`язки забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати в частині визначення обов`язків підозрюваному ОСОБА_7 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити підозрюваному ОСОБА_7 наступні обов`язки під час домашнього арешту:

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілим та свідками в кримінальному провадженні;

-здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: