КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/265/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вручення повідомлення про підозру відбулося неуповноваженою особою, оскільки повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яке було складено та підписано слідчим ОСОБА_9 , вручалось підозрюваному 19.11.2020 р. іншою невідомою особою, яка не надала підозрюваному жодного доручення та свого посвідчення. При спробі сторонньої особи повідомити ОСОБА_7 про підозру, повноважним слідчим ОСОБА_9 не оголошено та не роз`яснено ОСОБА_7 про його права. Повідомлення про підозру не було вручено в день його складення, на момент повідомлення про підозру повідомлено про завершення досудового розслідування та про можливість ознайомлення з матеріалами провадження.
Також апелянт зазначає, що здійснено повідомлення про підозру з порушенням 72-х годинного строку з моменту набрання чинності законодавчих змін (01.07.2020) оскільки відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» передбачено, що у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування. Таким особам протягом 72 годин слідчим повідомляється про підозру у вчиненні кримінального проступку.
Однак слідчий суддя не звернув увагу на доводи сторони захисту та не навів мотивів не прийняття їх до уваги, проте відхилив доводи захисника щодо необґрунтованості підозри.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У цьому провадженні слідчим 10.04.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.
У подальшому слідчим Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 05.10.2020 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Захисник вважав, що вказане повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку є не обґрунтованим, складеним та врученим слідчим з порушеннями вимог КПК України.
03.12.2020 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.
У скарзі не зазначено обставин щодо відсутності достатніх доказів, які б давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, матеріали кримінально провадження слідчому судді не надані, тому ці обставини не перевірялись.
Крім того, слідчий суддя вказав, що під час судового розгляду, захисником не надано належних доказів, на підтвердження доводів про допущені порушення слідчим при складанні, погодженні та врученні письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 .
Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положеньст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 дотримано вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Знаданих прокурором під час апеляційного розгляду 12.01.2021 року документів, а саме копії супровідного листа, встановлено, що 18.12.2020 рокуу даному кримінальному провадженні прокурором направлено обвинувальний акт для розгляду до суду, тобто стадія досудового розслідування завершена.
Відтак, суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості розглядати по суті апеляційну скаргу на судове рішення слідчого судді після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, незважаючи на факт призначення апеляційного розгляду скарги, виходячи з наступного.
Статтею 3 КПК України визначено терміни, які вжито в цьому Кодексі.
Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.
Положення пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Отже, з аналізу вказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.
Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 КПК України), так і перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені «під час досудового розслідування», зокрема, ухвали про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (стаття 309 КПК України).
Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії, в тому числі апеляційне оскарження ухвал слідчого судді, може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.
Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії, в тому числі апеляційних скарг на ухвали слідчого судді. Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи з засад цієї стадії провадження. Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка реалізується слідчими суддями та судами апеляційної інстанції в порядку оскарження ухвал слідчих суддів, з чим відповідно відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.
У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в том числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.
Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.
Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.
Вказане дає підстави для висновку, що статтею 309 КПК Україниобмежено апеляційний перегляд ухвал слідчого судді такою умовами як, вид ухвали слідчого судді та стадією кримінального провадження (під час досудового розслідування).
Отже розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», як і перегляд судових рішень, прийнятих за результатами такого розгляду, можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними судами однієї інстанційності в тому ж кримінальному провадженні.
Відтак, суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості розглядати по суті доводи апеляційної скарги на судове рішення слідчого судді після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, незважаючи на факт призначення апеляційного розгляду скарги. Відтак доводи про які зазначає, захисник ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істоних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4