МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 468/1752/20-к
Провадження № 1-кс/945/47/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2020 року слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; підозрюваного ОСОБА_4 ; захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаєва, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
встановив:
Здійснення досудового розслідування доручено групі слідчих, до складу якої входять слідчі СУ ГУНП в Миколаївській області.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вимагання грошових коштів з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи з початку вересня 2020 року, точну дату та час встановити не надалось можливим, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, з метою залякування потерпілого, телефонували на мобільний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні потерпілого, однак останній не відповідав на дзвінки.
Так, 06.11.2020 та 10.11.2020, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановленими особами, зателефонував на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_9 з належного йому мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , та призначив зустріч в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_9 погодився.
11.11.2020 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_4 та двома невстановленими особами чоловічої статі, знаходячись в офісному приміщенні ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи на меті довести до кінця спільний з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленими особами злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів з ОСОБА_9 , погрожуючи спричинити останньому тілесні ушкодження, висунули йому незаконну вимогу повернення неіснуючого перед ОСОБА_7 боргу у розмірі 40 000 доларів США.
Після заперечень ОСОБА_9 з приводу наявності у нього боргу перед ОСОБА_7 , один із невстановлених чоловіків зателефонував останньому, увімкнувши функцію «гучний зв`язок», та той повідомив, що ОСОБА_9 винен йому 40 000 доларів США боргу та 7 100 доларів США процентів за борговими зобов`язаннями.
Отримавши відмову ОСОБА_9 сплатити вказану суму грошових коштів, невстановлений чоловік наніс декілька ударів останньому, спричинивши йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання грошових коштів, 19.11.2020 на мобільний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_9 з мобільного номеру НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_8 , який, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановленими особами, висловив вимогу щодо необхідності ОСОБА_9 прибути до його офісного приміщення, розташованого за вищевказаною адресою, на що останній, під впливом погроз та психологічного тиску, вимушено погодився.
20.11.2020 приблизно о 15:00 години, діючи за вимогою ОСОБА_8 , під впливом погроз щодо спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 прибув до вищевказаного офісного приміщення, де вже перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена особа чоловічої статі. Через деякий час до вказаного офісного приміщення також прибули мешканці м. Одеса ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та дві невстановлені особи чоловічої статі.
Надалі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та три невстановлені особи чоловічої статі, діючи за попередньою змовою між собою та маючи намір довести злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів до кінця, із застосуванням погроз та психологічного тиску, повторно висунули вимогу потерпілому про необхідність повернення неіснуючого боргу ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів у сумі 47 100 доларів США, на що ОСОБА_9 заперечив.
З метою залякування ОСОБА_9 , ОСОБА_11 наніс йому декілька ударів в область тіла, після чого потерпілий, побоюючись за своє життя та здоров`я, розуміючи те, що, останні діють зухвало та рішуче, здатні на вчинення вказаних злочинних дій задля досягнення свого злочинного умислу, вимушено погодився на передачу вказаним особам частини грошових коштів із загальної суми висунутого ними неіснуючого боргу, а саме на передачу грошових коштів у сумі 24 000 доларів США.
Після отримання згоди потерпілого на надання грошових коштів, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та трьома невстановленими особами чоловічої статі, висловили вимогу потерпілому про необхідність передачі їм 10.12.2020 першої частини грошових коштів у сумі 7000 доларів США у місці, про яке пізніше йому повідомить ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , або інша особа за їх дорученням.
Приблизно о 21:00 год. 15.12.2020 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, маючи на меті доведення спільного злочинного умислу, направленого на вимагання грошових коштів до кінця, прибули на автомобілі марки BMW 528XI, державний номерний знак НОМЕР_3 , на зустріч з потерпілим ОСОБА_9 в заздалегідь обумовлене місце, а саме на АЗС «Glusco» за адресою: м. Миколаїв, вул. Декоративна, 2а.
Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_9 , покликав його, після чого потерпілий, діючи під контролем правоохоронних органів, направився до нього.
Під час розмови ОСОБА_9 із ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, потерпілий передав на вимогу ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 130000 грн.
Після отримання ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 130000 грн., ОСОБА_4 затримано співробітниками правоохоронних органів.
15.12.2020 о 22:15 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та 16.12.2020 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
У ході досудового розслідування слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в клопотанні, і доведеність їх існування відповідними доказами, а також особу підозрюваного.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 , який заперечував проти клопотання, захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти клопотання та просив застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов такого.
Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, матеріалами кримінального провадження підтверджена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину. Потерпілий з початку та протягом досудового розслідування вказує, поміж інших осіб, саме на особу ОСОБА_4 .
Заперечення захисника щодо недоліків, що містяться в документах не спростовують вказаних обставин і є предметом судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Звертаючись до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Щодо ризику можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, то суд враховує, особу підозрюваного, щодо якого у судовому засіданні встановлено та матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_4 є повнолітнім, зі слів має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; перебуває на туберкульозному обліку; має третю групу інвалідності; раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України; має зареєстроване місце проживання, де наразі і проживає, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Також, суд враховує і те, що ОСОБА_4 повідомив у судовому засіданні, що він має автомобіль, і не дивлячись на наявну інвалідність, керує вказаним автомобілем.
Суд погоджується з існуванням у ОСОБА_4 ризику незаконного впливу на потерпілого, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за обставин, коли потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, а також були застосовані погрози та психологічний тиск.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд враховує, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені тяжкого злочину. У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 , окрім виплат державної соціальної допомоги інвалідам, не має офіційних джерел для існування, родини, а отже і міцних соціальних зв`язків, які б могли його стримувати від вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо ризику перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, то суд вважає, що вказаний ризик відсутній у ОСОБА_4 , оскільки у клопотанні вказаний ризик є неконкретним, не деталізованим та таким, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження. Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суду не подано, а отже і достатніх доказів поза розумним сумнівом на підтвердження того, що вказаний ризик взагалі існує у підозрюваного ОСОБА_4 не подано.
Щодо копії характеристики ОСОБА_4 , наданої захисником, то суд не бере її до уваги, оскільки з вказаної характеристики неможливо встановити осіб, які надають цю характеристику, а також те, що вказані особи дійсно є сусідами підозрюваного ОСОБА_4 . Щодо наявності родини, доходів та інших міцних соціальних зв`язків, то суду не представлено доказів на підтвердження вказаних обставин.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що з боку підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість впливу на потерпілого у кримінального провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , відносно останнього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.
Пунктом 1 частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Так, з копії протоколу допиту потерпілого, копій протоколів додаткового допиту потерпілого та висновку експерта вбачається, що відносно потерпілого було застосовано насильство, що спричинило легкі тілесні ушкодження, а також здійснювались погрози його застосування до потерпілого. За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Так, 15 грудня 2020 року о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку, визначеному ст. 208 КПК України та під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу строк затримання сплив. ОСОБА_4 було звільнено з під варти в залі суду. З огляду на положення ч. 2 ст. 197 КПК України, час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, слід зарахувати в загальний строк тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, -
постановив:
Клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали закінчується 12 лютого 2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1