Справа № 342/685/20
Провадження № 1-кп/342/137/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка матеріали кримінального провадження № 0000128 від 28.05.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ромни, Амурської області Російської Федерації, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

за ч.2 ст.263 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.

ОСОБА_4 , в кінці березня 2020 року на території Городенківського району придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи три предмети колючо-ріжучої дії багнети. Далі, ОСОБА_4 розуміючи що придбані ним три предмети колючо-ріжучої дії являються бойовою холодною зброєю, діючи умисно, не маючи дозволу на право носіння холодної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему» із змінами та доповненнями. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних часник зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, перевіз на велосипеді марки «Sunerion» вказані три предмети колючо-ріжучої дії, які являються бойовою холодною зброєю до господарства в АДРЕСА_1 де незаконно зберігав у підсобному приміщенні в подальшому незаконно, без передбаченого законом дозволу носив їх при собі. 27 травня 2020 року приблизно о 09-00 год. ОСОБА_4 взяв вищевказані багнети, які являються бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії та направився з ними власним велосипедом марки «Sunerion» до м. Городенка Івано-Франківської області, тобто без передбаченого законом дозволу носив при собі зазначену холодну зброю. Цього ж дня, поблизу районного палацу культури м. Городенка по вул. Т.Шевченка,72 працівниками поліції вилучено у ОСОБА_4 холодну зброю, а саме три багнети, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109/8/1-192ХЗ/20 від 10.06.2020, являються бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії.

В ході проведення досудового розслідування 22 червня 2020 року між прокурором та на той час підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовилися про узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ( в редакції ч.2 ст. 263 КК України чинної на момент укладення угоди). При цьому, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, зокрема, обмеження права оскарження вироку суду відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вказав, що наслідки укладення, характер обвинувачення, вид покарання який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди та інші заходи які на нього покладаються умовами угоди, порядок оскарження йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду, яка, на його думку, відповідає волі сторін та вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор також просила затвердити вказану угоду про визнання винуватості. Вирішити питання витрат на проведення експертизи та питання речового доказу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості ( в редакції статті яка була чинною на момент затвердження угоди та її поступлення до суду).

Ч.2 ст.5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність не має зворотної дії в часі.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки межі розгляду у цій справі встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

На думку суду, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, а узгоджене покарання, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 314, 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2020 року, укладену між начальником Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази : три багнети, які являються бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання зброї Городенківського ВП - передати в Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області для вирішення питання про можливість використання за цільовим призначенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1307,60 грн. витрат за проведення судової балістичної експертизи проведеної Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1