ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1228/19 Номер провадження 11-кп/814/428/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, засудженого вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.07.2017 за ч.2 ст.286 КК України на 6 років позбавлення волі,
відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.07.2017.
Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що пів року часу, протягом якого засуджений працював, недостатньо для переконливого висновку, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, крім цього, як видно за вироком суду свою провину він не визнав, шкоду потерпілим взагалі не відшкодував, не вчинив жодних активних дій для розкаяння.

У своїй апеляційній скарзі з доповненнями засуджений зазначає, що перебуваючи у місцях попереднього ув`язнення не мав можливості працювати, у місцях позбавлення волі постійно працює, за що має заохочення, стягнень не має, у 2014-2015 роках перебував у зоні АТО, розкаюється у вчиненому. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За наслідками апеляційного розгляду засуджений просить скасувати ухвалу, постановивши нову, якою задовольнити спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та особову справу засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Як вбачається зі змісту ухвали,судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.10.2017 за ч.2 ст.286 КК України на 6 років позбавлення волі.

11.12.2019 в.о. начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та голова спостережної комісії Машівської райдержадміністрації звернулися до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання.

З 10.10.2017 ОСОБА_8 утримується в місцях ув`язнення. За час утримання у слідчому ізоляторі м. Рівне характеризувався позитивно, стягнень не мав. Отримав одне заохочення.

З 18.06.2019 відбуває покарання у Машівській виправній колонії (№ 9). За період відбування покарання характеризується позитивно, має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці

Як вірно зазначає засуджений у своїй апеляційній скарзі процес виправлення засудженого полягає у трудовій діяльності за місцем відбування покарання та переосмислення особою вчиненого ним злочину.

Крім цього, виправлення засудженого, на думку колегії суддів, полягає у його діях, направлених на усунення негативних наслідки вчиненого злочину.

Так, вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_8 17999 грн матеріальної шкоди та по 200000 грн (по 100000 грн кожному з потерпілих) моральної шкоди, завданої злочином.

Як вбачається із довідки, долученої до спільного подання ДУ «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області, у 2019 році засуджений ОСОБА_8 працював на Державному підприємстві «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№9)», у 2019 році отримував заробітну плату більше 2000 грн за 1 місяць роботи (а.с. 14).

До апеляційного суду засуджений надіслав повідомлення, що у квітні 2020 року відшкодував потерпілим 600 грн (а.с.49).

Таким чином, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про свій обов`язок відшкодувати шкоду завдану злочином, вирок суду щодо відшкодування завданої шкоди майже не виконує.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не в повній мірі довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4