Справа №487/1063/20
Провадження №1-кс/487/7241/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна , -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва 19.02.2020 року, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

В обґрунтування клопотання зазначили, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.02.2020 року, було накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна. Арешт було накладено в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, предметом вчинення якого являється нерухоме та рухоме майно, спадщина на яке відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Крім того зазначили, що рішенням Новоодеського районного суду м.Миколаєва від 26.05.2020 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час, арешт на майно перешкоджає оформити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Посилаючись на те, що потреба в арешті на майно відпала просили про задоволення клопотання.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, клопотання підтримують.

Слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, предметом вчинення якого являється нерухоме та рухоме майно, спадщина на яке відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2020 року клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України було задоволено. Накладено арешт на майно належне ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області (ІНН: ), а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу відсвавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому вструктурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

На час вирішення клопотання про скасування арешту на майно, досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт, триває.

Разом з цим рішенням Новоодеського районного суду м.Миколаєва від 26.05.2020 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають намір оформити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на майно відпала потреба і з метою недопущення порушення прав громадян, заявлене клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.02.2020 року на майно належне ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Марганець Нікопо льського району Дніпропетровської області (ІНН: ), а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1