УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0000723 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги потерпілої.
В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2020 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначено покарання за:
- ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі положень ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього, на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави 3140,20 грн. (три тисячі сто сорок) грн. 20 коп. на залучення експерта.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги потерпілої.
На думку апелянта, кримінальне провадження, в рамках якого її визнано потерпілою, судом першої інстанції безпідставно було розглянуто за її відсутності.

Вказує, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами та доповненнями, 01 квітня 2020 року було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з обмеженням транспортного сполучення з приводу карантину, і як наслідок неможливістю дістатися суду, а також у зв`язку із станом здоров`я і рекомендацією лікаря щодо самоізоляції.

Зазначає, що суд першої інстанції позбавив її можливості прийняти участь у допиті обвинуваченого, а також висловити свою думку щодо обсягу доказів, що підлягають дослідженню, зокрема щодо допиту свідків.

Також зазначає, що розгляд справи за її відсутності позбавив її можливості до початку судового розгляду подати та підтримати в суді цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих їй обвинуваченим ОСОБА_6 .

На думку апелянта, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , являється несправедливим через його м`якість.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Суд визнав доведеним, що 23 листопада 2019 року близько 10:00 години, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинки, що мають різні адреси АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного двору ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу з території двору ОСОБА_5 таємно викрав металеву кришку із колодязя (басини), що є побутовим спорудженням будинку по АДРЕСА_4 , вартістю 230 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 230 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 25 листопада 2019 року в денний час, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинки, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Після чого шляхом виймання віконної шибки, ОСОБА_6 проник до приміщення будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому безпідставно проживав протягом 2 днів та протиправно користувався майном, наявним у будинку.
Крім того, 27 листопада 2019 року близько 10:00, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинки, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного двору ОСОБА_6 , шляхом виймання віконної шибки, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно повторно викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки вартістю 316 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 316,67 грн. Викраденим розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 28 листопада 2019 року близько 10:00, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинки, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення майна ОСОБА_5 , шляхом виймання віконної шибки, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав дві чавунні колосникові решітки загальною вартістю 303 грн. 34 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 303,34 грн. Викраденим розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 28 листопада 2019 року в денний час, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинки, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Після чого продовжуючи свої злочинні протиправні дії, направлені на незаконне проникнення до житла, з метою подальшого проживання у ньому, ОСОБА_6 шляхом виймання віконної шибки, проник до приміщення будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та ліг спати у будинку, де і був виявлений власницею 28листопада 2019 близько 16:00 години.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно; незаконне проникнення до житла.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення потерпілої та прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому засіданні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_5 01 квітня 2020 року о 10 годині 00 хвилин, було подано на електронну пошту Снігурівського районного суду Миколаївської області клопотання про перенесення судового засідання, яке було призначено на 01 квітня 2020 року 14 годину 00 хвилин, на іншу дату (а.п. 66), у зв`язку із значним обмеженням внутрішньообласного транспортного сполучення відповідно до карантинних заходів, постановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також за станом здоров`я.

Суд першої інстанції, не взяв до уваги вказане клопотання потерпілої ОСОБА_5 , не відклав судове засідання на іншу дату та провів судовий розгляд без її участі, чим порушив засади кримінального провадження, визначені у статтях 21, 22 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушено права потерпілого брати участь у судовому провадженні, які перешкодили суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказані порушення кримінального процесуального закону України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в зв`язку з чим, вирок суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
За таких обставин, апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню.
У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, тощо, апеляційним судом не перевіряються, відповідно до приписів ч. 2 ст. 415 КПК України.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути вказані в даній ухвалі порушення вимог Закону, ретельно перевірити зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну оцінку, та з урахуванням усіх обставин провадження, доводів апеляційної скарги, прийняти обґрунтоване і законне рішення.

Керуючись статтями 376, 404, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.
Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: