Справа № 127/9767/14-к
Провадження №11-кп/801/280/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2020 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду перебуває кримінальне провадження № 0000524 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 діб, так як вироком Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому ухвалою Вінницького апеляційного суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено. У даному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 , матиме можливість незаконно впливати на потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , на протязі тривалого часу не працює, постійного джерела доходів не має, що вказує на те, що злочини пов`язані з шахрайством є одним з його джерелом доходів.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, продовживши ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 07.02.2021.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може спонукати обвинуваченого до втечі, намагання уникнути покарання або незаконно впливати на потерпілого, свідків, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, також, враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено та остаточне рішення не винесено, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вирішив залишити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу про продовження йому строку тримання під вартою, так як він після скасування Верховним Судом та апеляційним судом судових рішень тривалий час незаконно утримується під вартою, а стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодними доказами.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просять про скасування ухвали суду про продовження строку з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, а також те, що ризики зовсім не доведені належними доказами, судовий розгляд затягувався з вини сторони обвинувачення, а також, що вже ухвалений вирок за яким він відбув покарання, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки судовий розгляд тривав через численні клопотання саме обвинуваченого, також ОСОБА_6 не заявляв відвід прокурору, а тому не підтверджене його упереджене ставлення до обвинуваченого, додатково матеріали до клопотання про продовження строку перебування під вартою не додавалися, оскільки всі докази знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які досліджувались в ході судового розгляду, також просить врахувати, що після проголошення вироку оскаржувана ухвала втратила свою чинність, бо вироком суду запобіжний захід ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили, на сьогоднішній день немає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він не відбув повністю визначені йому 7 років позбавлення волі, так як судом першої інстанції не враховано, що після набуття законної сили попереднім вироком, ОСОБА_6 має рахуватися строк не як попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а як відбуття покарання, де не застосовуються правила ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції в ході судового розгляду продовжив строк перебування під вартою ОСОБА_6 , зважаючи на ризики, які не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не є доцільним, зважаючи на відсутність міцних соціальних зв`язків, місця роботи, а також те, що розгляд кримінального провадження незавершений.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не спростував мотиви прийнятого рішення про існуючі ризики, а лише посилається на те, що незаконно утримується під вартою, оскільки не визнає своєї вини.

На час постановлення ухвали суду, судовий розгляд добігав кінця, оскільки залишилось провести лише судові дебати, та зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується за вчинення злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, суд обґрунтовано продовжив строк перебування під вартою ОСОБА_6 .

На час перегляду апеляційної скарги ОСОБА_6 встановлено, що відносно ОСОБА_6 ухвалено 21.12.2020 обвинувальний вирок за яким призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Також суд визначив, що запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено до набрання законної сили.

Таким чином, дія ухвали суду про продовження строку перебування під вартою, яку оскаржує ОСОБА_6 , втратила свою чинність, оскільки ухвалено нове рішення, яким визначено новий термін утримання ОСОБА_6 під вартою.

На даний час вирок суду не набрав законної сили, а також ОСОБА_6 не відбув визначене покарання у виді 7 років позбавлення волі, а тому немає підстав для звільнення ОСОБА_6 з під варти.

За наведених підстав, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2020 щодо продовження строку перебування під вартою ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4