ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/742/20 Справа № 699/849/17 Категорія: ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 12.12.2011 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 26.03.2013 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України 2001 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.12.2011 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців. Звільнений 13.11.2015 по відбуттю строку покарання з Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№ 62),

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк чотири роки;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду після проголошення вироку.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати від дня взяття під варту, тобто з 11 вересня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати в загальній сумі 1879,60 грн. за проведення судових експертиз.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_8 , в ніч з 12.05.2017 на 13.05.2017, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою здійснення таємного викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю очевидців, підійшов до воріт гаража, який розташований на території вищевказаного домоволодіння та шляхом вибивання замка відчинив ворота, після чого зайшовши до приміщення гаража здійснив крадіжку бензинового мотоблока почвофреза «Forte HSD1G-105G» вартістю 9 833,33 гривні, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 збитків на вказану суму, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він же повторно, в ніч з 08.07.2017 на 09.07.2017 реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна і зверненням його нa свою користь, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , де шляхом підняття шиферу на даху гаражу проник у середину та здійснив крадіжку зварювального інвертора марки «Gerrard MMA 200» вартістю 2 280,74 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 збитків на вказану суму, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він же повторно, 03.12.2018, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу потрапив на територію неогородженого вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_10 , де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, маючи умисел вчинити крадіжку чужого майна, за допомогою вантажного крана маніпулятора викрав металеву бочку вагою 723 кг. вартістю 4 070 грн. 49 коп.. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив, як слід розуміти, з його вимог апеляційної скарги вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_8 скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що він не міг скоїти злочин, оскільки працював на будівництві.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги свідчення апелянта про те, що він знімав кошти з банкомату та перевіряв баланс банківської картки, що доводить те, що він не був у місті.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , думку потерпілого ОСОБА_7 , який теж заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно (ч.2 ст.185 КК України); таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення (ч.3 ст.185 КК України) відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 та за ч.3 ст.185 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчинених діянь.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується:

- за фактом вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_9 ,

- даними показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та надав суду пояснення, що в ніч з 12.05.2017 на 13.05.2017 перебував в стані алкогольного сп`яніння і зайшов у домоволодіння ОСОБА_9 .. Камінцем збив замок на гаражі, а потім викрав з гаража мотоблок з причепом. Мотоблок продав ОСОБА_11 за 4000 грн., а причіп здав на брухт за 300 грн.;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306, згідно якого 13.05.2017 до ЄРДР внесено відомості про те, що в ніч з 12.05.2017 на 13.05.2017 невідома особа шляхом зриву замка на воротах надвірної споруди за адресою мешкання ОСОБА_9 - АДРЕСА_2 незаконно заволоділа мотоблоком «Forte» та причепом від мотоблока (а.п.112 том 1);

- даними заяви ОСОБА_9 про надання добровільної згоди на проведення огляду її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.106а том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 13.05.2017 - території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 та фото таблиці до нього (а.п.106-111 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 07.11.2017 та фототаблиці до нього, під час якого оглянуто дизельний мотоблок марки «Forte» на території Корсунь-Шевченківського ВП (а.п.100-105 том 1);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 з фототаблицею до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно якого останній показав обставини крадіжки мотоблоку з приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце в ніч з 12.05.2017 на 13.05.2017 (а.п.86-91 том 1);

- даними висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 04.05.2020 №8/321, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні бензинового мотоблоку почвофрезу марки «Forte» моделі HSD1G-105G червоного кольору станом на 13.05.2017 становила 9833,33 грн. (а.п.146-151 том 2);

- даними розписки від потерпілої ОСОБА_9 про отримання на відповідальне зберігання дизельного мотоблоку «Forte» серійний номер НОМЕР_1 (а.п.98 том 1);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 07.11.2017, згідно якої мотоблок «Forte» визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.п.99 том 1);

- даними показань свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , з яким знайомий тривалий час, в рахунок погашення боргу в сумі 5000 грн. запропонував йому придбати у нього мотоблок. Він погодився і взяв вказаний мотоблок. Згодом до його батьків, які користувалися вказаним мотоблоком, приїхали працівники поліції і повідомили, що мотоблок був викрадений, а тому вилучали вказаний агрегат;

- даними показань свідка ОСОБА_13 про те, що знайомий з обвинуваченим, оскільки навчалися в Корсунь-Шевченківській ЗОШ №5. В травні 2017 року до нього звернувся обвинувачений ОСОБА_8 і попросив допомогти перевезти мотоблок з міста Корсунь-Шевченківський до району в с. Карашина. Він під`їхав до мосту через річку Рось, що на трасі Київ Знам`янка в м. Корсунь-Шевченківський, і на власний причіп погрузив мотоблок. ОСОБА_8 пояснив, що везе його ремонтувати. Зі свідком обвинувачений розрахувався, давши гроші на бензин, який був використаний для поїздки.

При цьому, потерпіла ОСОБА_9 скористалась своїм правом бути присутньою у судовому засіданні, звернувшись до місцевого суду із клопотанням про розгляд справи у її відсутність (а.п.22 том 1), у зв`язку з чим показань місцевому суду не надала.

за фактом вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 ,

- даними показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України щодо епізоду крадіжки у ОСОБА_7 , не визнав та показав, що дійсно був на подвір`ї у потерпілого ОСОБА_7 і купив у останнього акумуляторну батарею, а через 3-5 днів, до нього зателефонував потерпілий і повідомив, що в нього сталася крадіжка та звинуватив у її вчиненні саме його. Свою причетність до скоєння крадіжки обвинувачений повністю заперечив;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, згідно якого 09.07.2017 до ЄРДР внесено відомості про те, що в ніч з 08.07.2017 на 09.07.2017 невідома особа шляхом проникнення через дах гаражу здійснила крадіжку електроінструментів з території домоволодіння ОСОБА_7 (а.п.53 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 09.07.2017 - території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 та фототаблиці до нього (а.п.57-63 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 13.07.2017, під час якого знайдено електрозварювальний апарат в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході огляду який було вилучено (а.п.64-67 том 1);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2017 з фототаблицею до нього, під час якого відтворено продаж зварювального апарату ОСОБА_8 за 600 грн. гр. ОСОБА_14 (а.п.68-72 том 1);

- даними висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 14.04.2020 №8/320, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні зварювального інвертора марки «Gerrard MMA 200»станом на 09.07.2017 могла становити 2280,74 грн. (а.п.140-143 том 2);

- даними розписки від потерпілого ОСОБА_7 про отримання на відповідальне зберігання електрозварювального апарату ММА200 (а.п.74 том 1);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 13.07.2017, згідно якої зварювальний апарат Gerrard MMA 200 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.п.75 том 1);

- даними показань потерпілого ОСОБА_7 про те, що був відсутній з дружиною за місцем свого проживання у зв`язку з виїздом на відпочинок. В цей час до нього двічі телефонував ОСОБА_8 і цікавився де він знаходиться. Повернувшись додому, на наступний день, виявив крадіжку електроінструментів. Згодом його знайомий - ОСОБА_14 привіз йому додому його зварювальний апарат і повідомив, що вказаний апарат він придбав у ОСОБА_8 .. Проникнення в гаражне приміщення було через дах, шляхом його демонтажу. Просив обрати обвинуваченому сувору міру покарання;

- даними показань свідка ОСОБА_14 про те, що обвинуваченого знає тривалий час. Останній приносив йому зварювальний апарат і пропонував його купити. Він погодився і придбав його та повідомив ОСОБА_7 , що придбав зварювальний апарат, ззовні схожий на викрадений у нього, оскільки знав, що у останнього був викрадений подібний апарат. Вказаний апарат мав характерну вм`ятину на корпусі і самостійно подовжені кабелі. По цим ознакам потерпілий впізнав свій прилад. Після цього ОСОБА_7 дав йому грошей за цей прилад і залишив його у себе.

за фактом вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 ,

- даними показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України щодо епізоду крадіжки у ОСОБА_10 визнав частково та показав, що дійсно він взяв бочку у потерпілого ОСОБА_10 з цією метою він на початку грудня 2018 року найняв автомобіль з маніпулятором і поїхав до домоволодіння ОСОБА_10 , де завантажив металеву бочку, а потім відвіз її на пункт прийому металобрухту, де здав її за кошти в сумі близько 3900 грн.. З отриманих грошей заплатив 500 грн. водію автомобіля, а решту залишив собі, оскільки перед цим ОСОБА_10 із своїми знайомими побив його, зламавши ребра і розбив планшет;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, згідно якого 03.01.2019 до ЄРДР внесено відомості про те, що за адресою АДРЕСА_4 невстановлена особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку металевих виробів належних заявнику (а.п.228 том 1);

- даними протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (а.п.232-233 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 03.12.2018 - території домоволодіння АДРЕСА_2 та фототаблиці до нього (а.п.234-237 том 1);

- даними заяви ОСОБА_15 про добровільну видачу працівникам поліції металевої діжки для долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, вагою 723 кг. (а.п.238 том 1);

- даними протоколу огляду предмету від 03.01.2019 предмету зовні схожого на металеву бочку виготовлену із чорного металу (а.п.239-242 том 1);

- даними постанови від 03.01.2019 про визнання металевої бочки вагою 723 кг. речовим доказом, приєднання до матеріалів кримінального провадження та передачу на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 під зберігальну розписку (а.п.243 том 1);

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/29 від 21.01.2019 про те, що ринкова вартість 1 кг. брухту чорного металу на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 03.12.2018 становила 5,63 грн./кг. (а.п.245-247 том 1);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, впізнав особу під №4, тобто ОСОБА_8 (а.п.248-249 том 1);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 , в присутності двох понятих, впізнав особу під №4, тобто ОСОБА_8 (а.п.1-2 том 2);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту та ілюстративної таблиці до нього від 26.01.2019, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , який в присутності двох понятих, показав обставини крадіжки металевої бочки з домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , що належав ОСОБА_10 (а.п.3-8 том 2);

- даними показань потерпілого ОСОБА_10 про те, що обвинуваченого ОСОБА_8 не знав, дозволу забирати бочку не давав. Сама бочка знаходилася на земельній ділянці біля недобудованого будинку по АДРЕСА_2 . Про крадіжку довідався від сусідів, а потім виявив бочку на пункті прийому металобрухту. Після цього він забрав бочку додому. До вказаних подій ніколи не спілкувався із ОСОБА_8 , останньому тілесних ушкоджень не наносив. Міру покарання залишив на розсуд суду.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 доведене та, що він обґрунтовано засуджений за ч. 2 ст. 185 та за ч.3 ст.185 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих, свідків та частково самого обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла переконання, що письмові докази у кримінальному провадженні разом з показами потерпілих та свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком місцевого суду щодо того, що суд першої інстанції критично, як спробу обвинуваченого ОСОБА_8 уникнути покарання за вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 , оцінив його показання про непричетність до вчинення інкримінованого злочину, оскільки такі показання спростовуються сукупністю показань потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_14 , з яких вбачається, що обвинувачений, після відвідування будинковолодіння потерпілого, активно вивчав можливість проникнення у вказане володіння у відсутність власника, а вчинивши крадіжку продав викрадений зварювальний апарат особі, яку давно знав. Вказані обставини безпосередньо підтверджені наявністю речового доказу зварювального апарата, який свідок ОСОБА_14 придбав у обвинуваченого.

Вказані докази не вказують на причетність до вчинення крадіжки інших осіб, а тому знаходяться поза розумним сумнівом щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_8 до інкримінованого злочину.

Також, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині роз`яснення потерпілому ОСОБА_7 , що при розгляді даної справи суд першої інстанції не може сприйняти його заяву про те, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено крадіжку інших електроінструментів у нього, оскільки у відповідності до приписів ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_8 необхідно скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд, оскільки він не міг скоїти злочин, так як працював на будівництві, що суд першої інстанції не взяв до уваги свідчення апелянта про те, що він знімав кошти з банкомату та перевіряв баланс банківської картки, що доводить те, що він не був у місті та, що до вчинення злочину може бути причетний свідок ОСОБА_14 , не підлягають до задоволення, оскільки не знайшли свого об`єктивного підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :