В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кобеляки кримінальне провадження № 0000144 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, працюючого помічником екскаваторника в ПАТ «Рижівський гранітний кар`єр», не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 11 жовтня 2020 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_3 , де умисно, під час конфлікту з останнім, наніс йому не менше восьми ударів руками в область голови, тулуба та спини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді перелому заднього відрізку 2-го ребра зліва по середньо-лопатковій лінії, ділянці припухання м`яких тканин на волосяній частині голови в потиличній ділянці зліва, синців у лопатковій області зліва з переходом на задню поверхню грудної клітки (в кількості 5), в поперековій ділянці зліва та в області лівого крила носа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки умисно наніс середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, від дачі показань відмовився.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам справи зміст ст. 349 КПК України, обмежився оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються, при цьому обвинуваченому та потепілому було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України визначена вірно, оскільки він умисно наніс ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я останнього.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а також його особу. Так судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Крім цього, суд враховує думку потерпілого та його представника, який претензій до обвинуваченого немає та прохає призначити покарання у виді обмеження волі та не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відповідальності з випробуванням. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме обмеження волі.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також з урахування досудової доповіді, відповідно до якої центром пробації встановлено, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Крім цього на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя