№ 1-кс/755/4598/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Азербайджану м. Джалільабад, азербайджанцю, громадянину Азербайджану, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей 2018 р.н та 2020 р.н., працюючому дизайнером інтер`єру в ТОВ «Євро-Азія-17», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 від 08.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідуються матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 від 08.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_11 , 08.10.2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебували в ПКіВ «Гідропарк», по пр-ту Броварському в м. Києві, де побачили ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа за столиком біля магазину неподалік кафе «Огонек» та вживала алкогольний напій «Рево», після чого, у них виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у власності ОСОБА_12 . Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_11 , діючи за заздалегідь розробленим планом, групою осіб, спільно із ОСОБА_13 , непомітно для ОСОБА_12 додала в спиртний напій «Рево», який вона вживала, психотропну речовину, тим самим, застосували у такий спосіб до потерпілої насильство, яке є небезпечним для життя особи в момент заподіяння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_11 , посадив потерпілу ОСОБА_12 до свого автомобіля марки «БМВ 525», д.н.з. НОМЕР_1 та, спостерігаючи, як остання поступово втрачає свідомість, відвіз до раніше обумовленого місця з ОСОБА_11 , маючи на меті спільне заволодіння її майном і дочекавшись, коли потерпіла ОСОБА_12 остаточно втратила контроль над своїми діями, стала без свідомості, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , незаконно заволоділа мобільним телефоном марки «Сіомі», в якому знаходились картки мобільних операторів «Лайфселл» НОМЕР_2 та мобільного оператору «Водафон» НОМЕР_3 , а також, банківською карткою банку «Монобанк» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_10 витягнув потерпілу, яка була без свідомості, із салону свого автомобіля, поклав на лавочку, і разом із ОСОБА_11 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, у результаті чого, завдали спільними злочинними діями матеріального збитку потерпілій ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до клопотання, 09 жовтня 2020 року, о 03 годині 35 хвилин, ОСОБА_10 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_10 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_9 у інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколами допиту свідків; протоколом огляду предметів; речовим доказом; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а також, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_13 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків та потерпілу підтверджується тим, що він, володіючи інформацією про місце проживання потерпілої та свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризик того, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що він офіційно не працює, тобто, не може задовольняти свої матеріальні потреби шляхом отримання офіційного прибутку, а відповідно, може вчиняти інші корисливі злочини.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_10 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, урахувати його репутацію, вік та стан здоров`я.

Під час проведення досудового розслідування, не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_10 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_12 застосовано насильство, оскільки застосування до потерпілого без його згоди сильнодіючих речовин, з метою заволодіння майном, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», є насильством небезпечним для життя особи.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі без запобіжного заходу, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_10 зареєстрований у Вінницькій області та не має постійного місця проживання. Крім того, підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів і може вчиняти інші злочини. Підозрюваний ОСОБА_10 має дружину та двох дітей, відомостей щодо офіційного працевлаштування немає, а тому, може задовольняти свої матеріальні потреби злочинним шляхом. Зокрема, до матеріалів клопотання долучена ухвала суду про привід в якості свідка підозрюваного ОСОБА_9 за місцем його реєстрації у Вінницькій області, що підтверджує те, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, з урахуванням довідки з МКЛШМД, яка міститься у матеріалах, потерпілій поставлено діагноз гостре отруєння речовиною психотропної дії, а згідно з постановою Пленуму Верховного Суду, застосування сильнодіючих речовин без згоди на це, вважається насильством, а тому, прохав, не визначати розмір застави. Зокрема, зазначив, що потерпілу було допитано в день розгляду клопотання про обставини вчинення злочину і остання впізнала за фотознімками саме підозрюваного.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечила проти застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що орган досудового розслідування інкримінує її підзахисному те, що він вчинив корисливий злочин, а саме розбій за попередньою змовою групою осіб, однак, з цим не можливо погодитися. Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити обґрунтованість підозри та наявність ризиків. У підозрі зазначено, що за попередньою змовою потерпілій підсипали психотропну речовину до алкогольного напою та, скориставшись безпорадним станом потерпілої, заволоділи її майном, однак, це є лише припущенням органу досудового розслідування, оскільки, ОСОБА_10 не знайомий з іншою підозрюваною, а щодо самої події, то дійсно, він познайомився у ОСОБА_14 з потерпілою ОСОБА_12 , мав намір провести з нею спільно деякий час, однак, у подальшому, вона передумала. З матеріалів клопотання, а саме - з показів свідка ОСОБА_15 , який є колишнім хлопцем потерпілої, вбачається, що він зустрівся з потерпілою близько 16 години на станції метро «Лівобережна», після чого, вони вирішили піти до ОСОБА_14 та погуляти, а прибувши до ОСОБА_14 , вони регулярно вживали алкогольні напої, спочатку, свідок особисто випив 0,3 літрів горілки, а потерпіла - 0,5 літрів вина. Далі, безпосередньо він купував їм алкоголь, зокрема, дві баночки слабоалкогольного напою «КінгсБрідж», після чого, знову купував алкогольні напої, які вони вживали, тобто зрозуміло, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. У матеріалах міститься довідка з медичного закладу, відповідно до якої, потерпілій поставлено діагноз «гостре отруєння речовиною психотропної дії, сильного ступеню», однак, немає висновку експерта. Довідкою зафіксовано отруєння потерпілої психотропною речовиною, але в матеріалах відсутній будь-який доказ, який би свідчив, що саме її підзахисний давав якісь алкогольні напої потерпілій, або ж щось підсипав. Можливо, вказане гостре отруєння відбулось через алкогольні напої, можливо, відповідна речовина вже була в алкогольному напої. Крім того, зазначила, що в матеріалах містяться пояснення, отримані в результаті катування ОСОБА_9 , який фактично був затриманий після 16 години 08.10.2020 року, а саме - оперативний працівник зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що його викликають до поліції та додали, що поліція чекає його на вулиці. Коли її підзахисний вийшов з будинку на вулицю, йому наказали сісти до автомобіля, після чого, його було доставлено до управління поліції, тобто, фактично він був затриманий з моменту поміщення його до поліцейського автомобіля. При чому, при затриманні не було, а ні захисника, а ні перекладача. Підозрюваного ОСОБА_9 били оперативні працівники з метою примусити його підписати заздалегідь заготовлені покази. Так, у матеріалах знаходиться розписка, написана від руки на аркуші А4 про те, що ОСОБА_10 у достатній мірі володіє українською мовою, однак, даний рукописний текст ОСОБА_10 не писав, а пояснення були теж заздалегідь підготовані, а її підзахисний українську мову не розуміє взагалі, а російську трохи. Коли їх було допущено як захисників, то вона відразу ж писала заяву про катування та застосовування насильства та було викликано екстрену медичну допомогу і зафіксовано відповідні тілесні ушкодження у ОСОБА_9 . На даний час, у порядку ст. 206 КПК України, вони, як захист звернулися з окремими скаргами до слідчого судді про незаконне затримання та про насильство і це буде розглядатися в іншому судовому засіданні. Однак, додала, що її підзахисний перебував в управлінні поліції більше 24 годин без ухвали суду і підозру не було вручено протягом 24 годин. Зокрема, автомобіль «БМВ» ОСОБА_9 після його затримання не було виявлено біля його будинку і не відомо, де він зараз. Тілесні ушкодження її підзахисного були зафіксовані знімками та медичними документами, де були сліди на руках та коліні, його душили. У такий спосіб з підозрюваного було вибито підписання відповідних документів, а саме - заяви і пояснення, які були підготовлені завчасно. Підтвердженням того, що ОСОБА_9 затримано саме 08.10.2020 року після 16 години 00 хвилин, а не як зазначено у протоколі 09.10.2020 року о 03 годині 35 хв. є скріншоти смс-переписки її підзахисного з його дружиною від 08.10.2020 року. Крім того, було проведено обшук транспортного засобу, але фактично нічого не знайшли, лише робили змиви і автомобіль зник, про що подано заяву про викрадення автомобіля. Також проводився обшук у квартирі підозрюваного, де мешкає також його дружина і діти, однак, цього протоколу немає. Так, у квартирі було виявлено краплі для собаки і якусь біжутерію, а інших речей, які мають чи можуть мати відношення до події не виявлено. З долучених допитів свідків також не вбачається, щоб хтось бачив, як ОСОБА_10 підсипав психотропний засіб до алкогольного напою, чи надавав потерпілій його іншим чином. Щодо викрадення банківської картки, мобільного телефону та інших особистих речей, то при ознайомленні із клопотанням встановлено, що банківську картку знайшли в іншої підозрюваної, але яким чином вона потрапила до неї і чи має вона відношення до ОСОБА_9 інформації немає. Якщо проаналізувати скріншоти смс-переписки, що містяться в матеріалах, то коли потерпіла сідала до автомобіля, то писала, що буде їхати з певними намірами. Подруга писала потерпілій, щоб та не пила багато, але і в показах, і в протоколі зазначено, що вона скинула номер мобільного телефону її хлопця ОСОБА_16 , який є її колишнім хлопцем. Один із свідків вказує, що коли він спілкувався з потерпілою, то йому надходило смс-повідомлення від ОСОБА_17 , тобто тих, хто був поруч із потерпілою, хоча, при цьому, потерпіла спілкувалась з іншим чоловіком, телефонувала комусь, переписувалась та була знервована. Вважає, що органом досудового розслідування не доведено причетність її підзахисного до кримінального правопорушення. Питання виникають і щодо кваліфікації, оскільки відповідно до зібраних органом досудового розслідування, подію можна кваліфікувати як за ст. 185 КК України, так і за ст. 186 КК України. Щодо ризиків, то ОСОБА_10 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Сторона обвинувачення посилається на ухвалу про застосування примусового приводу відносно підозрюваного, то аналіз вказаної ухвали дає зрозуміти, що ОСОБА_9 , який зареєстрований у Вінницькій області, викликають, відповідно до ухвал від 2017 року і 2018 року, за місцем реєстрації в той період, коли він вже знаходився у місті Києві. Крім того, в ухвалах зазначені різні адреси, жодна з який не має відношення до її підзахисного. Таким чином, доказів щодо наміру підозрюваного ухилятись від органів досудового розслідування та суду, прокурором не надано, а тому, цей ризик є необґрунтованим. ОСОБА_10 орендує житло в місті Києві, про що свідчить відповідна довідка. Він проживає разом із дружиною та двома дітьми, має постійне місце працевлаштування, відповідно до довідки наданої ТОВ «ЄВРО-АЗІЯ-17». Її підзахисний є єдиним годувальником у сім`ї, оскільки дружина перебуває у декретній відпустці. Відповідно до трудової книжки дружини підозрюваного, вона звільнилась в 2017 році. У зв`язку з вищенаведеним, прохала відмовити у задоволенні клопотання загалом, однак, зазначила, що якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, то прохала застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала думку захисника ОСОБА_7 та зазначила, що щодо затримання ОСОБА_9 , то відповідно до його смс-переписки з дружиною, близько 18 години вечора 08.10.2020 року він вже перебував в управління поліції, де слідчі намагалися його допитати. Наступного дня його дружина не змогла додзвонитися до свого чоловіка, оскільки його телефон був вимкнений, а тому, вона уклала договір з адвокатами. Близько 11 години 09.10.2020 року вона разом із захисником ОСОБА_18 прибули до управління поліції, де в журналі доставки затриманих прізвища ОСОБА_19 не було, а тому, встановити час затримання, не можливо. Крім того, в управлінні поліції перешкоджали здійсненню адвокатської діяльності. Їх, як захисників, впустили до управління поліції тільки після 12 години, де у них відбулась конфіденційна розмова з підзахисним і вони встановили, що здійснювалось катування, після чого, було вчинено відповідні дії. Вони зателефонували на лінію «103», для проведення огляду і фіксування тілесних ушкоджень. Зокрема, їх підзахисному не було забезпечено перекладача, а на ОСОБА_9 чинився не тільки фізичний, але і психологічний тиск. Оскільки правоохоронцями не було зафіксовано час доставки ОСОБА_9 до управління поліції, тому вони написали той час, який вважали за потрібне. На місці було подано клопотання до канцелярії управління поліції про те, що 24 години пройшло, особі підозру не вручили, а тому, його мають негайно звільнити, однак, слідчий проігнорував дане клопотання, після чого, захистом було направлено скаргу до слідчого судді. Крім того, було проведено обшук приміщення, де проживає ОСОБА_10 з дітьми та дружиною, однак, протокол не було долучено до матеріалів клопотання, оскільки при обшуку нічого не знайдено, а слідчий мотивував свої дії тим, що обшук проводиться без ухвали суду. Під час обшуку були вилучені краплі, біжутерія дружини підозрюваного, особисті сім-картки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_10 , за участю перекладача, підтримав думку своїх захисників за зазначив, що 08.10.2020 року він, проїжджаючи на автомобілі, побачив дівчину, яка йшла в Гідропарку. Це було приблизно 22 години. Він зупинився, підійшов до дівчини та побачив, що їй зле. Вона сказала, щоб він відійшов, оскільки вона направлялась на зустріч до хлопця. Згодом, підійшов хлопець, сказав, що це його дівчина та попросив його піти. Дівчина сказала хлопцю, що хоче залишитись. Він їй допоміг, посадив до автомобіля, де вона просиділа приблизно до 23 години 30 хвилин. Далі, дівчина попросила відвести її додому, після чого, вона вийшла і пішла. Прохав не застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має дружину, дітей, роботу.

Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 (дружина підозрюваного ОСОБА_9 ) за клопотанням сторони захисту, показала, що 08.10.2020 року, приблизно о 17 годині, її чоловіку зателефонували та запросили давати покази в якості свідка щодо бійки, яка сталася у Гідропарку. Йому повідомили, що поліцейські підійдуть на вул. Воскресенську, чоловік зібрався та направився в сторону вул. Воскресенської, 8. Вона занепокоїлась, а тому, вийшла з квартири та пішла на загальний балкон, з якого було видно будинки на вул. Воскресенській. Біля продуктового кіоску стояв автомобіль «Рено», а поруч з ним, стояли поліцейські в цивільному одязі. Вони розмовляли, після чого, її чоловік сів до автомобіля і вони поїхали, а вона повернулася назад до квартири. О 17 годині 57 хвилин їй зателефонував чоловік та сказав, що він в управлінні поліції. Того ж дня, вона очікувала будь-якої інформації, запитувала, коли чоловік буде вдома, на що чоловік сказав, що його затримали і не відпускають, а тому, він не знає коли буде вдома. Після 22 години він перестав відповідати на дзвінки. Близько 01 години ночі, до квартири прийшли четверо поліцейських, які хотіли оглянути автомобіль. Оскільки у неї маленькі діти, які уже спали, то вона сказала останнім, що не зможе показати автомобіль, після чого, вони пішли. Зранку вона прокинулась, зібрала сина до садочка, взяла ключі та направилась до автомобіля, це була 08 година ранку, однак, прийшовши на місце, де був автомобіль, вона виявила, що його немає. Зокрема, зазначила, що її чоловік є годувальником їхньої родини, оскільки вона не працює і найближчим часом працювати не зможе. Він працює з 08-09 години ранку до 18-20 години вечора, працює офіційно дизайнером інтер`єру вже близько 2 місяців, а до цього часу заробляв на підробітках, робив ремонти. Зазначила, що у них чудові стосунки з чоловіком, вони вже три роки перебувають у шлюбі та постійно проживають у місті Києві, він відноситься до неї з повагою, турбується і про неї, і про дітей. Крім того, пояснила, що її чоловік взагалі не розуміє української мови і навіть нею не пише, а російською мовою володіє дуже погано і також нею не пише.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисників, підозрюваного та свідка, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 08.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.10.2020 року, ОСОБА_10 був затриманий 09.10.2020 року о 03 годині 35 хвилин, відповідно до ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, наявними матеріалами клопотання та наданими в судовому засіданні прокурором, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Крім того, у судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Поряд з цим, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Так, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

У поданому клопотанні до суду зазначено, що ОСОБА_10 офіційно ніде не працює, тобто не може задовольняти свої матеріальні потреби шляхом офіційного прибутку, а відповідно може вчиняти інші корисливі злочини.

Однак, у судовому засіданні стороною захисту надано довідку з ТОВ «Євро-Азія-17, про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює дизайнером інтерєру з 28.08.2020 року по теперішній час, де зарекомендував себе позитивно.

Крім того, відповідно до довідки ОСББ «Воскресенська14Б», ОСОБА_10 дійсно проживає з дружиною та двома дітьми у містві Києві за адресою: АДРЕСА_2 , з грудня 2018 року.

Зокрема, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з дружиною на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_10 одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 р.н. та 2020 р.н. і його дружина на даний час не працює, тобто, підозрбюваний є єдиним годувальником в сімї.

Тобто, наведені вище обставни свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців та наявність у підозрюваного постійного місця роботи.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_10 є особою, раніше не судимою, що також враховується слідчим суддею, відповідно до ст. 178 КПК України.

Враховуючи, що інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, у клопотанні слідчого не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що підозрюваний офіційно працює, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є єдиним годувальником в сімї, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосування електронних засобів контролю, який на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_9 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 208, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на 60 днів до 05 грудня 2020 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілою у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: