В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 від 13.06.2020, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, проходив військову службу в збройних силах України, являється ветераном війни учасником бойових дій, раніше притягувався до кримінальної відповідальності: вироком від 01.07.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області був засуджений за ч.2 ст.297 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 19.07.2018 року засуджений Жмеринським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2020 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Жмеринка, Вінницької області, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , через незачинені двері сараю проник у середину. Після чого, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, переконавшись, що він діє таємно, вчинив крадіжку бензопили марки "WERK" моделі "WS-45PT", вартість якої згідно висновку судового експерта №4646/20- 21 від 17.06.2020 становить 814,83 гри.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачено ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечуючи фактичних обставин, встановлених судом вину у вчиненому злочині вину визнав повністю, з вартістю викраденого погодився. Ним не оспорюється місце та час вчинення злочину. У вчиненому ним правопорушенні щиро кається, просив суд застосувати до нього не найсуворішу міру покарання. Додатково повідомив, що шляхом вільного доступу пройшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , де зайшов у незачинений сарай, та без дозволу забрав з відти бензопилу, аби нарізати у себе вдома дров. В подальшому в зв`язку з виниклою необхідність, а саме через те що не вистачало для власного проживання коштів, пішов до ломбарду де здав вказану бензопилу та отримав за нею 400 (чотириста) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання подала письмову заяву, згідно якої просила підготовче судове засідання та судове засідання проводити у її відсутність, тому як участі приймати не бажає. Права передбачені ст.56 КПК України їй відомі та зрозумілі, у разі зміни обвинувачення покладається на думку прокурора. Цивільний позов заявляти не бажає, шкода їй невідшкодована. З приводу міри покарання обвинуваченого покладалася на розсуд суду.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 26.06.2020 року, та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до статей 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_3 громадянин України, як вбачається із характеристики квартального комітету Корчівка м.Жмеринка ОСОБА_3 проживає без реєстрації. Скарг від сусідів на порушення ним громадського порядку до квартального комітету не було; ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; згідно довідки раніше неодноразово судимий, що також підтверджується копією вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2018 року; з 15.03.2020 року ветеран війни учасник бойових дій.
При визначенні обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 суд враховує таке.
Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (абзац 1 пункт 4). Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Тобто суд при встановлені обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання є самостійним та незалежним від наведених чи не наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Щире розкаяння характеризується суб`єктивним ставленням винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активне сприяння розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установлені невідомих їм обставин справи. Так ОСОБА_3 під час досудового розслідування дав правдиві покази з приводу вчиненого кримінального правопорушення, про що особисто підтвердив в судовому засіданні.
Таким чином обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 67 КК України відповідно до обвинувального акту вказано рецидив злочинів.
Відповідно до постанови Пленуму верховного суду України № 16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» у п.7 вказано «Погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливо лише за наявності передбачених ст.55 КК України 1960 р. чи статтями 89, 108 КК 2001 р. підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом».
Крім того згідно п.1 ч.1 ст.89 КК України такими що не мають судимості визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.
Тому беручи до уваги зазначене, суд виключає обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів, а також вважає що відсутні будь-які інші обтяжуючі обставини покарання обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної Жмеринським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 від 18.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває, за місцем проживання характеризується із задовільної сторони. Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк зазначено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі, можливе лише у винятковому порядку, із застосуванням заходів по здійсненню нагляду за його поведінкою.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи ОСОБА_3 , соціально-психологічної характеристики останнього наданої працівником органу пробації, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, фактично усунув заподіяну злочином шкоду, з врахуванням думки потерпілої, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою встановленням йому іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
На підставі статті 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз, яка покладена в основу обвинувачення, а саме: №46/46 від 17.06.2020 в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 коп.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши захід забезпечення застосований ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 19.06.2020, якою накладено арешт, відповідно до пункту 14 частини 1 ст. 368 КПК України.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 до набрання вироком чинності - залишити без змін.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 до набрання вироком чинності - залишити без змін.
Речовий доказ, а саме: бензопилу марки "WERK" моделі "WS-45PT" що знаходиться у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_5 попередньо скасувавши захід забезпечення застосований ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду ОСОБА_7 від 19.06.2020 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, які покладені в основу обвинувачення, а саме: судово-товарознавчої експертизи №4646/20-21 від 17.06.2020 в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 коп.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1