ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 653/485/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/576/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.289 КК України
У Х В А Л А
іменем України

11 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000095 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2020 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ангрен, Ташкентської області, Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
засуджено за ч.3 ст.289 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу особисте зобов`язання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріального збитку 515 012,05 грн. та моральної шкоди 10 000 грн..

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 03.10.2016 в м. Генічеськ, Херсонської області, умисно, керуючись корисливими мотивами, направленими на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, увійшовши в довіру до гр. ОСОБА_10 , запевнивши останнього своїм вмінням та можливостями, з приводу реалізації транспортних засобів, всупереч установленого порядку здійснення угод з транспортними засобами, в простій усній формі уклав з останнім договір комісії, предметом якого стали автомобілі «Mercedes Benz Vito 111» р.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску VIN: НОМЕР_6 , обумовивши суму реалізації кожного з автомобілів 15000 доларів США.
Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами від реалізації транспортних засобів, ОСОБА_9 , присипляючи пильність власника, користуючись його довірою, 07.11.2016 в м. Генічеськ, Херсонської області передав ОСОБА_10 15 000 доларів США за реалізацію транспортного засобу «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , оформивши вказану угоду нотаріально, отримавши від ОСОБА_10 генеральну довіреність на право розпоряджання зазначеним транспортним засобом, проте на час отримання довіреності ОСОБА_9 , використовуючи договір комісії №46 від 27.10.2016р., укладеного між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» , розташованого по вул. Грушевського, буд. 184, офіс 1 в м. Дубно, Рівненської області, предметом якого став автомобіль «Mercedes Benz Vito 111» р.н. НОМЕР_1 вартістю 5000 грн. та договір комісії №48 від 27.10.2016р., укладеного між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» , розташованого по вул. Грушевського, буд. 184, офіс 1 в м. Дубно, Рівненської області, предметом якого став автомобіль Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 вартістю 5000 грн., 02.11.2016 через ТСЦ №4841 м. Миколаїв на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №407 від 27.10.2016р. здійснив перереєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz Vito 111 СDI» VIN: НОМЕР_2 , вартістю на час вчинення злочину 292 273, 35 грн. на гр. ОСОБА_11 , і того ж дня через ТСЦ №4841 м. Миколаїв на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №409 від 27.10.2016 здійснив перереєстрацію транспортного засобу Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 VIN: НОМЕР_6 , вартістю на час вчинення злочину 8590 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України згідно курсу валют НБУ на 03.10.2016р. дорівнює 222 738,70 грн., на гр. ОСОБА_11 , обернувши кошти на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 515 012,05 грн., що у 747 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та наявність підстав для скасування обвинувального вироку. В обґрунтування доводів указує, що під час дослідження доказів, зокрема допиту потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого та свідків не підтверджено, що ОСОБА_9 був ініціатором передання йому потерпілим транспортних засобів, оскільки ініціатором передачі автомобілів для реалізації був ОСОБА_12 . Крім того, сторона захисту не погоджується зі змістом обвинувачення в частині того, що присипляючи пильність власника, ОСОБА_9 передав потерпілому грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США за реалізацію транспортного засобу Мерседес Бенц Віто, дн НОМЕР_3 та при цьому, використовуючи договір комісії №46 та договір комісії № 48, укладений між ТОВ «Захід-Авто-Ленд», здійснив перереєстрацію транспортних засобів Мерседес-Бенц Віто та Фольксваген Транспортер на гр. ОСОБА_11 , оскільки передача коштів за реалізацію автомобіля була частиною усної домовленості між обвинуваченим та потерпілим, два інших автомобілі знаходились на продажі на автомайданчику в м. Мелітополі тривалий час. Що до договорів комісії, апелянт зазначає, що органами досудового розслідування не було встановлено особу, яка їх уклала, під час допиту свідка колишнього власника ТОВ «Захід-Авто-Ленд» не підтверджено та не спростовано факт укладення договорів комісії саме ОСОБА_9 . Крім того, матеріалами провадження не підтверджено факт перереєстрації транспортних засобів Мустафаєвим на ім`я ОСОБА_11 , оскільки встановлено, що ОСОБА_11 знімав транспортні засоби з реєстрації на підстави угоди з ТОВ «Захід-Авто-Ленд». Щодо неналежності письмових доказів захисник наголошує, що факт внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину та протокол прийняття заяви про вчинення злочинів не є беззаперечними доказами вини обвинуваченого, як і копії довідки рахунку та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Transporter T5 р.н. 2008 року випуску, що лише підтверджують належність вказаного автомобіля потерпілому. Копія довіреності від 07.11.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_10 уповноважив ОСОБА_9 розпоряджатися належним йому автомобілем «Mercedes Benz Vito 111CDI» 2010 року випуску, грошові кошти за продаж якого було повернуто потерпілому обвинуваченим, є доказом виконання Мустафаєвим усної угоди з потерпілим та не стосується обставин справи в іншій частині. Судом не було дано належної оцінки відповіді територіального сервісного центру №6543 та копіям реєстраційних карток на транспортні засоби Volkswagen Transporter T5 р.н. 2008 року випуску та Mercedes Benz Vito 111» 2010 року випуску, відповідно до яких перереєстровано транспортні засоби, оскільки вони перереєстровані не на Мустафаєва, а на Шишкіна, який здійснив їх відчуження. Відповідно до висновку експерта №265-ПТ від 29.05.2017 року підписи від імені ОСОБА_10 в графі «Комітент» договорів комісії та акті технічного стану транспортного засобу виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою, однак, на думку захисника, це не свідчить про вчинення даних угод саме ОСОБА_9 .. Враховуючи те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка від імені потерпілого уклала договори комісії з ТОВ «Захід-Авто-Ленд», які в подальшому стали підставою для зняття транспортних засобів з обліку, відсутні докази доведеності вини саме ОСОБА_9 у вчиненні злочину. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити відносно ОСОБА_9 виправдувальний вирок.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником ОСОБА_7 , просили ухвалити виправдувальний вирок, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортними засобами, що завдало великої матеріальної шкоди, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 , не визнаючи себе винним, не заперечував той факт, він за проханням свого знайомого ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_10 , якому необхідно було продати автомобілі. Серед оглянутих їм автомобілів, було два марки Mercedes Benz Vito, Volkswagen Transporter T5 та Chevrolet Epica. ОСОБА_10 йому повідомив, що хоче продати вказані автомобілі за 15 000 доларів США за кожен. На такі умови він погодився. Так як в його знайомого була автомобільна площадка в м. Мелітополь, на яку він також ставив для продажу автомобілі, він запропонував ОСОБА_10 поставити автомобілі для продажу на вказану площадку, на що той погодився. В подальшому він забрав автомобілі та поставив на автомобільну площадку в м. Мелітополь з метою їх продажу. Автомобілі перебували на площадці в м. Мелітополь близько шести місяців. За цей час ОСОБА_10 декілька разів приїздив подивитись на автомобілі. Потім син ОСОБА_10 зателефонував йому та повідомив про необхідність повернути автомобіль Chevrolet Epica, що він і зробив. У подальшому він продав один автомобіль марки Mercedes Benz Vito з реєстраційним номером НОМЕР_3 , кошти за який в сумі 15 000 доларів США віддав ОСОБА_10 , який в свою чергу оформив на його ім`я довіреність з правом продажу вказаного автомобіля. Після цього, його знайомий на ім`я ОСОБА_14 із м. Генічеськ порадив йому продати автомобілі через хлопців із м. Миколаєва, яких той знав. Він зателефонував синові потерпілого та запитав дозволу з цього приводу, на що той не заперечував. Тому, розуміючи, що без власника ніхто не зможе переоформити автомобілі, віддав хлопцям із м. Миколаєва належні ОСОБА_10 автомобілі з метою їх швидшої реалізації. В подальшому цей же ОСОБА_14 сказав йому, що з Інтернет мережі дізнався, що автомобілі стоять в м. Миколаєві на транзитних номерах. Потім стало відомо, що автомобілі продали.
Стверджував, що будь-яких договорів від імені ОСОБА_10 для продажу його автомобілів не укладав, в м. Дубно Рівненської області ніколи не був. Тому не вважав себе винним в інкримінованому йому злочині.

Ці заперечення ОСОБА_9 проти обвинувачення, а також аналогічні доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортними засобами були предметом перевірки в судовому засіданні та спростовуються детально викладеними у вироку доказами.

Обставини, за яких ОСОБА_9 незаконно заволодів транспортними засобами, підтверджуються наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_13 познайомив його із ОСОБА_9 , який займався перепродажем автомобілів, так як в нього в м. Мелітополі була автостоянка для продажу автомобілів. Вони зустрілись та домовились про продаж 3-х автомобілів, серед яких були два автомобілі марки Mercedes Benz Vito та один Volkswagen Transporter T5. Домовились з ОСОБА_9 про продаж автомобілів за 15 000 доларів США за кожен. ОСОБА_9 запевнив його, що до Нового Року він продасть автомобілі. Будь-яких документів не укладали, так як повірив ОСОБА_9 на слово. В подальшому ОСОБА_9 приїхав з другом, забрали 2 автомобілі та відвезли на автомобільну стоянку в м. Мелітополь. Ввечері того ж дня, ОСОБА_9 приїхав за третім автомобілем, який також відвіз на вказану автостоянку. Він декілька разів приїздив до м. Мелітополь подивитись на автомобілі. Пізніше віддав ОСОБА_9 реєстраційні документи на автомобілі. Через деякий час ОСОБА_9 віддав йому кошти за автомобіль Mercedes Benz Vito з реєстраційним номером НОМЕР_3 і він видав на його ім`я довіреність на розпорядження вказаним автомобілем. Після цього з ОСОБА_9 було втрачено зв`язок, на телефонні дзвінки не відповідав, автомобілі Mercedes Benz Vito р.н НОМЕР_1 та Volkswagen Transporter так і не повернув. Через деякий час йому зателефонували невідомі з м. Миколаєва, які цікавилися чи видавав він довіреність на ОСОБА_9 про розпорядження вищевказаними автомобілями.

Свідок ОСОБА_13 показав, що познайомився із ОСОБА_9 навесні 2016 року, який повідомив йому, що виїхав із АР Крим та попросив допомогти. В подальшому декілька разів допомагав йому при продажу автомобілів. Через деякий час ОСОБА_9 переїхав жити до м. Мелітополь. Якось ОСОБА_9 приїхав до нього та розповів, що в нього є товариш, який має в м. Мелітополі стоянку для продажу автомобілів. Тоді він познайомив його із ОСОБА_10 , щоб ОСОБА_9 допоміг продати йому автомобілі. При зустрічі ОСОБА_9 оглянув транспортні засоби, серед яких було два автомобілі марки Mercedes Benz Vito та один марки Volkswagen, та сказав, що на такі автомобілі є клієнти, запевнив, що зможе їх продати. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 домовились про продаж автомобілів по 15 000 доларів США за кожен, після чого ОСОБА_9 забрав належні ОСОБА_10 автомобілі. Потім ще приїздив до м. Генічеськ, а через деякий час із ним було втрачено зв`язок. В подальшому його братові телефонували хлопці із м. Миколаєва, які цікавилися чи дійсно ОСОБА_10 продає вищевказані автомобілі, також з їх слів стало зрозуміло, що ОСОБА_9 заборгував кошти і ці автомобілі були ним передані в якості завдатку.

Свідок ОСОБА_15 показав, що в січні 2017 року за обумовлену суму придбав автомобіль марки Mercedes Benz Vito (р.н АК НОМЕР_7 ) у ОСОБА_11 , з яким він познайомився через фахівців у галузі автомобільного ринку. Під час оформлення купівлі в сервісному центрі МВС, стало відомо про наявність арешту на вказаний автомобіль, в зв`язку з чим працівниками поліції його було вилучено. Після вилучення автомобіля разом із ОСОБА_11 в судовому порядку намагався повернути автомобіль. Йому не відомо, яким чином автомобіль вибув із власності ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 не знає.

Свідок ОСОБА_16 показав, що до 01.06.2017р. обіймав посаду директора ТзОВ «Захід-Авто-Ленд», розташованого по вул. Грушевського, буд. 184, офіс 1 в м. Дубно, Рівненської області, яке виступало в якості комісіонера при реалізації автомобілів. Договори комісії укладалися за місцем розташування товариства. Зауважив, що в день товариством укладалося близько 15-20 договорів комісії, тому не пам`ятає обставини укладення договорів за №46 та №48 від 27.10.2016р.. Зазначив, що при укладенні договорів комісії перевіряються документи особи, яка виступає в якості комінтента та документи на автомобіль. У випадку якщо від імені власника автомобіля виступає особа, яка діє за дорученням, про це зазначається в договорі комісії. За час перебування його на посаді директора вказаного товариства було укладено близько 1000 договорів, за цей період було розглянуто багато судових справ щодо укладення договорів за підробленими документами. Осіб із прізвищами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не знає.

Судом вживалися заходи для допиту свідка ОСОБА_11 , однак сторона обвинувачення не забезпечила його явку в судове засідання через неможливість встановити його місцезнаходження. (т.2 а.п. 100-106)

Зазначені вище показання потерпілого та свідків, суд правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, зокрема:

-копіями довідки-рахунку та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, які підтверджують належність ОСОБА_10 вказаного транспортного засобу (т. 3 а.п. 15);
-копією довіреності від 07.11.2016, згідно з якою ОСОБА_10 (потерпілий) уповноважив ОСОБА_9 (обвинуваченого) розпоряджатися (продати тощо) належним йому автомобілем марки «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , 2010 року випуску, VIN НОМЕР_4 , грошові кошти за продаж якого ОСОБА_9 передав потерпілому ОСОБА_10 , присипляючи таким чином пильність власника з метою подальшого заволодіння його транспортники засобами Mercedes Benz Vito (р.н АК 2324 СМ) та Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 .
(т.3 а.п.16);
-відповіддю територіального сервісного центру в Херсонській області №6543, копіями реєстраційних карток на транспортні засоби Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску та Mercedes Benz Vito 111 р.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, власником яких є ОСОБА_10 (потерпілий), були перереєстровано на ОСОБА_11 , а в подальшому на ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відповідно.
(т. 3 а.п. 18-22);
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.01.2017, згідно з яким в приміщенні Територіального сервісного центру 4841 МВС України, розташованому за адресою: м. Миколаїв пров. Транспортний, 1-а/1, вилучені матеріали реєстраційних справ на транспортні засоби Mercedes Benz Vito 111 р.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску з транзитним номерним знаком НОМЕР_8 та Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску номерний знак НОМЕР_9 , який перереєстровано на ОСОБА_19 (т.3 а.п. 43, 44);
-висновками почеркознавчої експертизи № 265-ПТ від 29.05.2017р. встановлено:
1. Підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Комінтент: Максудов» договору комісії № 48 від 27.10.2016р. виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою;
2. Підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Комінтент (довірена особа) ОСОБА_10 » акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №409 від 27.10.2016 виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою;
3. Підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Комінтент: Максудов» договору комісії № 46 від 27.10.2016 виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою;
4. Підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Комінтент (довірена особа) ОСОБА_10 » акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №407 від 27.10.2016 виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою (т. 3 а.п. 46-58);
-висновками автотоварознавчої експертизи № 133 ТЗ від 24.07.2017р. встановлено, що ринкова вартість наданого на дослідження транспортного засобу Mercedes Benz Vito 111» 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_10 станом на дату огляду складає 292 273,35 грн. (т. 3 а.п. 610-66);
-довідкою НДЕКЦ від 19.07.2017р., згідно з якою середня ціна продажу автомобіля Volkswagen Transporter T5, 2008 року випуску станом на 03.10.2016 складала 8590 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03.10.2016 становить 222 738,70 грн. (т. 3 а.п. 69, 70);
-договором комісії № 48, укладеним 27.10.2016 між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» як Комісіонером та ОСОБА_10 як Комітентом, за умовами якого Комісіонер зобов`язався за доручення Комітента за винагороду від свого імені, за рахунок Комітента реалізувати автомобіль Volkswagen Transporter T5, 2008 року випуску за 5000 грн. (т. 3 а.п. 81);
-договором комісії № 46, укладеним 27.10.2016 між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» як Комісіонером та ОСОБА_10 як Комітентом, за умовами якого Комісіонер зобов`язався за доручення Комітента за винагороду від свого імені, за рахунок Комітента реалізувати автомобіль Mercedes Benz Vito 111, 2010 року випуску за 5000 грн. (т. 3 а.п. 82).
Також судом було оглянуто речові докази, зокрема: пасажирські прикордонні декларації видані на ім`я ОСОБА_10 від 19.06.2016, 19.01.2017, 10.08.2016, 07.07.2016, 30.12.2016; протокол отримання зразків підпису ОСОБА_10 для експертизи від 26.04.2017; зразки підпису ОСОБА_10 ; договір купівлі-продажу транспортного засобу №409 укладений 27.10.2016 між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд», який є комісіонером та діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 48 від 27.10.2016, як продавцем та ОСОБА_11 як покупцем, за умовами якого останній придбав автомобіль Volkswagen Transporter T5, 2008 року випуску VIN: НОМЕР_6 за 5000 грн.; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №407 від 27.10.2016; договір комісії №48 від 27.10.2016; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №409 від 27.10.2016; договір комісії №46 від 27.10.2016; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6968/16/000261 від 27.10.2016; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50660035; витяги з бази даних Національної Поліції України в кількості 2 шт.; висновок експертного дослідження №15/4841/647 від 02.11.2016; квитанції № , № 0.0.644760102.1, № 0.0.644760332.1 про сплату ОСОБА_11 платежів, пов`язаних з перереєстрацією транспортного засобу; заява №105263752 від 03.11.2016; квитанції № 0.0.645372583.1, № 0.0.645372322.1 про сплату ОСОБА_20 платежів, пов`язаних з перереєстрацією транспортного засобу; копія довіреності від 02.11.2016; заява №105198009 від 02.11.2016; заява №105195345 від 02.11.2016; договір купівлі-продажу транспортного засобу №407 укладений 27.10.2016 між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд», який є комісіонером та діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 46 від 27.10.2016, як продавцем та ОСОБА_11 як покупцем, за умовами якого останній придбав автомобіль Mercedes Benz Vito 111, 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_2 за 5000 грн.; висновок експертного дослідження №15/4841/646 від 02.11.2016; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6968/16/000263 від 27.10.2016; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50660066; квитанції № 0.0.644756751.1, № 0.0.644756998.1, № 0.0.644756492.1 про сплату ОСОБА_11 платежів, пов`язаних з перереєстрацією транспортного засобу; талон на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 ; талон на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 .
Наведеними вище доказами підтверджено той факт, що автомобілі Mercedes Benz Vito (р.н НОМЕР_1 ) та Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , власником яких є потерпілий ОСОБА_10 , перебували на автостоянці для продажу автомобілів в м. Мелітополь, куди їх поставив обвинувачений ОСОБА_9 за згодою потерпілого, але потім ОСОБА_9 перемістив зазначені автомобілі до м. Миколаєва, та, не маючи відповідних повноважень від власника на продаж транспортних засобів (довіреності), продав їх гр. ОСОБА_11 , який в свою чергу перепродав ці транспортні засоби іншим особам.
Проаналізувавши наведені докази, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_9 після знайомства із ОСОБА_10 , яке відбулось 03.10.2016 року, з метою допомоги останньому в продажу автомобілів, запевнив його, що зможе продати автомобілі, оскільки має змогу розмістити їх на відповідній автомобільній стоянці в м. Мелітополь, вказував, що на такі автомобілі є клієнти, також пообіцяв продати належні ОСОБА_10 автомобілі до кінця року, що підтвердили потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_13 ..
Той факт, що 03.10.2016 потерпілий ОСОБА_10 добровільно передав обвинуваченому ОСОБА_9 транспортні засоби з метою їх подальшого продажу, на що вказує сторона захисту, жодним чином не свідчить про те, що у ОСОБА_9 не було умислу на заволодіння транспортними засобами, оскільки потерпілий розраховував на добросовісність дій обвинуваченого.
В подальшому були укладені договори комісії №46 та №48 від 27.10.2016р., за умовами якого ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» як Комісіонер зобов`язався за доручення Комітента за винагороду від свого імені, за рахунок Комітента (власника автомобіля ОСОБА_10 ) реалізувати автомобілі Mercedes Benz Vito 111, 2010 року випуску та Volkswagen Transporter T5, 2008 року випуску, відповідно, за 5000 грн.
Водночас, потерпілим ОСОБА_10 , як вказані договори, так і акти технічного стану транспортного засобу №407 та №409 від 27.10.2016р., не укладались і підпис від його імені у цих документах виконаний іншою особою, що підтверджується висновком експерта.
Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку позиції захисту обвинуваченого ОСОБА_9 та обгрунтовано не прийняв до уваги версію обвинуваченого ОСОБА_9 про здійснення перереєстрації транспортних засобів іншими особами, та правильно визнав її є сумнівною з огляду на показання свідка ОСОБА_16 , який у вищевказаних договорах комісії виступав у якості директора товариства як Комісіонера, щодо того, що він не виключає укладення договорів за підробленими документами, оскільки за період, який він обіймав вказану посаду, було багато судових справ пов`язаних з цим.
Інші особи, крім обвинуваченого ОСОБА_9 , доступу до належних потерпілому автомобілів та реєстраційних документів на них з моменту їх доставки в м. Мелітополь до укладення договорів комісії №46 та №48 від 27.10.2016, які, в тому числі стали підставою для подальшого вибуття із власності потерпілого належних йому автомобілів, не мали, що підтвердив сам обвинувачений та потерпілий.
З показань обвинуваченого ОСОБА_9 випливає, що автомобілі перебували в м. Мелітополі з метою їх продажу близько шести місяців, після чого за порадою знайомого, прізвища якого він не знає, на ім`я ОСОБА_14 із м. Генічеська, віддав хлопцям із м. Миколаєва, прізвищ яких він також не знав, належні ОСОБА_10 автомобілі з метою їх швидшої реалізації, узгодивши попередньо вказані дії із сином потерпілого.
Тоді як з показань потерпілого ОСОБА_10 , який є власником вказаних транспортних засобів, убачається, що він жодного дозволу обвинуваченому ОСОБА_9 щодо передачі належних йому транспортних засобів третім особам не надавав, що не спростовано під час судового розгляду.
Також суд правильно врахував відсутність даних щодо звернення ОСОБА_9 , незважаючи на те, що він не є власником транспортних засобів, до правоохоронних органів з повідомленням про незаконне заволодіння транспортними засобами, що належать потерпілому, що в сукупності з іншими доказами свідчить про його причетність до вчиненого злочину. До того ж, про вибуття транспортних засобів із володіння ОСОБА_10 поза його волею, потерпілий дізнався від сторонніх осіб, а не від обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Тому суд правильно розцінив версію сторони захисту щодо вчинення злочинних дій, наслідком яких стало вибуття із власності потерпілого належних йому транспортних засобів, іншими особами, як намагання ОСОБА_9 уникнути від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки така версія спростовується вищенаведеними доказами.
Наведені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, а тому у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які у своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку.

У зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що обвинувачення ґрунтується на неналежних та недостатніх доказах, які не доводять винуватість ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортними засобами, є такими, що суперечать встановленим обставинам кримінального провадження та наведеним доказам.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпілий та свідки могли обмовити ОСОБА_9 у вчиненні злочину через їх зацікавленість, а також про можливу фальсифікацію доказів органом досудового розслідування, в матеріалах провадження не має, і це стороною захисту не оспорюється.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам обвинувачення та захисту щодо їх належності та допустимості на підтвердження чи спростування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, позбавлені підстав, оскільки відповідно до ч.1 ст.89, ст.94 КПК України суд вирішує питання належності, допустимості, достовірності і достатності доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності та допустимості доказів та обґрунтовано поклав їх в обгрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.289 КК України, оскільки ним не було вчинено жодних дій всупереч волі потерпілого, який добровільно передав йому свої транспортні засоби, а ініціатором реалізації автомобілів був ОСОБА_12 , а не обвинувачений.
Відповідно до п.1 примітки до ст.289 КК України під поняттям заволодіння транспортним засобом слід вважати умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки або під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантаження на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку або продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз.
Об`єктивна сторона вказаного злочину виражається у формі різних дій в залежності від способу їх здійснення, зокрема воля потерпілого або ігнорується (при таємному заволодінні), або подавляється (при застосуванні насильства або погрози його застосування), або ж фальсифікується (при заволодінні шляхом обману).
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_10 здійснив незаконне заволодіння транспортними засобами, оскільки ОСОБА_9 , попередньо запевнивши потерпілого про те, що транспортні засоби будуть ним реалізовані за узгодженою ціною, присипляючи пильність потерпілого ОСОБА_10 , здійснив реалізацію лише одного транспортного засобу, в той час як потерпілий розраховував на виконання всіх вимог усної домовленості обвинуваченим. Проте ОСОБА_9 перереєстрував два інших транспортних засоби, переданих йому потерпілим, кошти за їх реалізацію не повернув, на зв`язок з потерпілим не виходив, тобто ухилився від виконання домовленості, що і свідчить про наявність у нього умислу на вчинення злочину, вказаним способом.
Посилання сторони захисту на те, що повернення ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 15 000 доларів США за реалізацію першого транспортного засобу Мерседес Бенц Віто, д.н. НОМЕР_3 є лише обставиною виконання усної домовленості, а не вчиненням дій щодо присипляння пильності потерпілого, є непереконливими, оскільки збитки, які завдано потерпілому шляхом незаконного заволодіння обвинуваченим іншими двома транспортними засобами є значно більшими за розмір суми, яку було повернуто потерпілому, а тому невиконання усної домовленості в повному обсязі не свідчить про те, що ОСОБА_9 , належно виконуючи умови домовленості, мав на меті її виконання.

Крім того, як під час судового розгляду, так і в апеляційній скарзі стороною захисту не було спростовано ті обставини, що ОСОБА_9 угоду в повному обсязі не виконав, ні грошові кошти, ні транспортні засоби, які за його версією досить довгий період часу перебували на майданчику для реалізації, не повернув, від спілкування з потерпілим ухилявся, тобто не вчинив жодних правомірних дій для запобігання негативних наслідків в результаті невиконання усної домовленості.

З наведених вище показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, судом установлено, що транспортні засоби Mercedes Benz Vito 111» р.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску VIN: НОМЕР_6 були передані потерпілим ОСОБА_10 саме обвинуваченому ОСОБА_9 , який не вказував про те, що він у подальшому передав їх стороннім особам, або що такі транспортні засоби були незаконно вилучені з його користування.
За таких обставин, судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок про те, що саме обвинувачений ОСОБА_9 , використовуючи генеральну довіреність від потерпілого ОСОБА_10 на право розпорядження транспортним засобом «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , 2010 року випуску, та, використовуючи договір комісії №46 від 27.10.2016 року укладеного з ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» , предметом якого став автомобіль «Mercedes Benz Vito 111» р.н. НОМЕР_1 вартістю 5000 грн., та договір комісії №48 від 27.10.2016 укладеного між ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» , предметом якого став автомобіль Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 вартістю 5000 грн., 02.11.2016 через ТСЦ №4841 м. Миколаєва на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №407 від 27.10.2016 здійснив перереєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz Vito 111 СDI» VIN: НОМЕР_2 , вартістю на час вчинення злочину у відповідності до висновку авто-товарознавчої експертизи №133ТЗ від 24.07.2017р. 292 273, 35 грн. на гр. ОСОБА_11 , і того ж дня через ТСЦ №4841 м. Миколаєва на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №409 від 27.10.2016 здійснив перереєстрацію транспортного засобу Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 VIN: НОМЕР_6 , вартістю на час вчинення злочину, згідно даних Херсонського НДЕКЦ №19/122-8390 від 19.07.2017р. - 8590 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України згідно курсу валют НБУ на 03.10.2016 дорівнює 222 738,70 грн., на гр. ОСОБА_11 , обернувши кошти на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 515 012,05 грн., що у 747 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.
Ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 не вказував на інших осіб, які б могли використати його домовленість з потерпілим в своїх інтересах та незаконно без його відома здійснити перереєстрацію транспортних засобів на гр. ОСОБА_11 ..
За викладеного, у суду не було підстав ставити під сумнів те, що саме обвинувачений ОСОБА_9 , у розпорядженні якого перебували транспортні засоби Mercedes Benz Vito 111» р.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску та Volkswagen Transporter T5 р.н. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, здійснив їх продаж та перереєстрацію на гр. ОСОБА_11 , про що не повідомив потерпілому ОСОБА_10 ..
А тому доводи захисника про те, що не доведено вчинення перереєстрації саме ОСОБА_9 на гр. ОСОБА_11 , слід визнати неспроможними, оскільки транспортні засоби були передані потерпілим саме обвинуваченому для їх реалізації, а не іншим особам.
Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що угод з ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» потерпілий ОСОБА_10 не укладав, а докази укладення таких угод ОСОБА_9 відсутні, оскільки свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що до 01.06.2017 обіймав посаду директора ТзОВ «Захід-Авто-Ленд», розташованого по вул. Грушевського, буд. 184, офіс 1 в м. Дубно, Рівненської області, яке виступало в якості комісіонера при реалізації автомобілів. Зауважив, що в день товариством укладалося близько 15-20 договорів комісії, тому не пам`ятає обставини укладення договорів за № 46 та № 48 від 27.10.2016. Зазначив, що при укладенні договорів комісії перевіряються документи особи, яка виступає в якості комітента та документи на автомобіль. У випадку якщо від імені власника автомобіля виступає особа, яка діє за дорученням, про це зазначається в договорі комісії. За час перебування його на посаді директора вказаного товариства було укладено близько 1000 договорів, за цей період було розглянуто багато судових справ щодо укладення договорів за підробленими документами.
Враховуючи те, що генеральну довіреність ОСОБА_21 на реалізацію одного з автомобілів використовував саме обвинувачений ОСОБА_9 , що під час допиту в судовому засіданні ним особисто не заперечувалось, у суду не було підстав ставити під сумнів те, що саме він на підставі наданих потерпілим йому повноважень, уклав договори комісії з ТзОВ «Захід-Авто-Ленд», оскільки саме в його розпорядженні перебували два транспортні засоби, перереєстрацію яких було вчинено на гр. ОСОБА_11 .
Указані обставини та конкретизація дій обвинуваченого ОСОБА_9 свідчать про наявність причинного зв`язку в його діях на отримання від потерпілого предметів вчинення злочину транспортних засобів та отримання прибутку шляхом зловживання довірою потерпілого, використовуючи повноваження, надані йому потерпілим.
Як правильно встановлено судом, відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 265-ПТ від 29.05.2017 року у договорах комісії №46, №48 від 27.10.2016 року та актах технічного стану транспортного засобу № 407, 409 від 27.10.2016 року в графі «Комітент» підписи виконані не потерпілим ОСОБА_10 , а іншою особою.
Твердження захисника про те, що така обставина спростовує доведеність вини саме ОСОБА_9 , грунтуються на припущеннях та висновки суду не спростовують.
Сам обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував той факт, що саме в його розпорядженні перебували транспортні засоби, надані потерпілим ОСОБА_10 .. Генеральна довіреність потерпілим була видана ОСОБА_9 лише на реалізацію одного транспортного засобу «Mercedes Benz Vito 111CDI» р.н. НОМЕР_3 , а на інші два транспортні засоби не видавалась.
Крім того, потерпілим були передані ОСОБА_9 для реалізації транспортні засоби «Mercedes Benz Vito 111» та Volkswagen Transporter T5, що не викликає сумнівів в тому, що саме ОСОБА_9 уклав договори комісії з ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» щодо вчинення перереєстрації вказаних транспортних засобів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який обіймав посаду директора ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» в той період часу, показав, що дуже велика кількість договорів укладалась за підробленими документами, що також не викликає жодних сумнівів у тому, що обвинувачений ОСОБА_9 уклав договори комісії з вказаним підприємством та таким способом перереєстрував автомобілі, які перебували у його розпорядженні.
Тому доводи сторони захисту про те, що висунуте ОСОБА_9 , обвинувачення не підтверджено належними доказами, слід визнати неспроможними.
Дослідивши зібрані докази, надані стороною обвинувачення, та оцінивши їх в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, та дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.289 КК України.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Докази вини ОСОБА_9 , на які посилалися органи досудового розслідування, перевірені судом першої інстанції та згідно зі ст.94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Суд дотримався вимог ст.ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Тому доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та недоведеність вини ОСОБА_9 , є такими, що не грунтуються на матеріалах кримінального провадження..

Крім того, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення злочинів, а також про доповнення судового розгляду, сторона захисту не заявляла.
Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення було надано належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_9 вчинив інкримінований йому злочин.
А тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не дана належна оцінка зібраним у кримінальному провадженню доказам, наданих стороною обвинувачення, не відповідають дійсності.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, розв`язанні клопотань, які могли перешкодити суду всебічно й повно розглянути справу або вплинути на його висновки щодо винності ОСОБА_9 , під час апеляційного розгляду не виявлено.

Підстав для скасування вироку та ухвалення виправдувального вироку, як про це ставиться питання захисником, колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України в межах санкції ч.3 ст.289 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, даних про його особу, що він характеризується позитивно працює, в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому розмір призначеного покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції кримінального закону є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Тому, зважаючи на доводи захисника та заявлені ним вимоги, його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок без зміни.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4