У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2020 Справа №607/22709/20 провадження № 1-кс/607/9395/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000003 від 16 січня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
встановив:

Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження провадженні № 0000003 від 16 січня 2019 року з клопотанням в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 діб та продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, зокрема: з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками, експертами у даному кримінальному проваджені; носити електронний засіб контролю.
Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 16 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Встановлено, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» /Відомості Верховної Ради України /ВВР/, 1992, № 15, ст.190/ одноразова грошова допомога у разі загибелі /смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю /крім військовослужбовців строкової служби/ інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Статтею 162 Закону визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі /смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 вказаного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю /крім військовослужбовця строкової служби/, інвалідність якого настала внаслідок поранення /контузії, травми або каліцтва/, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, у разі встановлення інвалідності III групи.
Так, у невстановлений час 2017-2018 років у мешканця міста Тернополя ОСОБА_6 , який був обізнаний із порядком отримання статусу інваліда війни, володів інформацією про те, що інвалідам війни виплачується одноразова грошова допомога, виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Задля реалізації свого злочинного наміру, у невстановлений час 2017-2018 років ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з мешканцем міста Києва ОСОБА_4 , мешканцями міста Тернополя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими на даний час слідством особами, які також були обізнаними із порядком отримання статусу інваліда війни, володіли інформацією про те, що інвалідам війни виплачуються одноразова грошова допомога, та погодились на участь в заволодінні шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Згідно розподілу функцій кожного з учасників, ОСОБА_9 повинен був підшукувати осіб, учасників бойових дій, для оформлення відповідної групи інвалідності, отримувати від даних осіб усі необхідні документи про підтвердження перебування в зоні бойових дій, оформляти довіреність на себе для надання дозволу на здійснення дій щодо отримання та оформлення документів в органах, установах та організаціях, а також відкриття рахунків в банківських установах та отримання коштів. Зібрані документи ОСОБА_9 передавав ОСОБА_10 для подальшого відправлення через відділення «Нової пошти» в м. Київ ОСОБА_4 , який одержуючи документи учасників бойових дій, разом з невстановленими на даний час слідством особами, фальсифікували необхідні документи із медичних закладів, зокрема результати комп`ютерної томографії, магнітно-резонансної томографії, результати обстеження в інституті нейрохірургії ім. Академіка ОСОБА_11 , виписки з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні № 1, Київського клінічного міського госпіталю ветеранів війни, консультативні висновки ДУ Інституту отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМНУ. Після формування необхідного пакету документів, ОСОБА_4 направляв їх через відділення пошти у Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України для отримання витягу з протоколу Засідання ЦВЛК, який підтверджував би захворювання учасників бойових дій пов`язане із захистом батьківщини, а надалі на підставі вказаних документів особа - учасник бойових дій направлявся на проходження огляду у медико-соціальну експертну комісію для встановлення групи інвалідності. Фальсифіковані документи ОСОБА_4 передавав за допомогою відділень «Нової пошти» ОСОБА_10 , який разом із ОСОБА_12 подавали вказані документи учасників бойових дій у МСЕК та забезпечували явку учасників бойових дій для проходження відповідного огляду. ОСОБА_8 , працюючи на посаді реєстратора медичного обласного МСЕК № 1 у Тернопільській області, достовірно знаючи порядок призначення груп інвалідності безпосередньо учасникам бойових дій та тонкощі оформлення необхідних медичних документів для отримання таких груп, здійснювала супровід усіх медичних документів поданих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відносно учасників бойових дій та координувала їх подальші дії, які полягали в доставці на конкретну дату для проходження огляду та збір необхідних документів для отримання групи інвалідності.
Реалізовуючи злочинний умисел та домовленості з іншими учасниками групи, ОСОБА_9 впродовж 2018-2019 років поширював серед мешканців Тернопільської області, які є учасниками бойових дій, інформацію про те, що він може допомогти їм у вирішенні питання щодо отримання групи інвалідності та пенсійного забезпечення, яке виплачується інвалідам війни. При цьому ОСОБА_9 , з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету, через учасників бойових дій, не повідомляв інформацію про те, що відповідно до постанови КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року, особі, якій присвоєно статус інваліда війни, призначається одноразова грошова виплата в сумі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для осіб з III групою інвалідності. В ході вчинення шахрайських дій ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 державі, в особі Міністерства оборони України, спричинено шкоду на загальну суму 6 831 495 грн., а також вчинено закінчений замах на заволодіння коштами державного бюджету на загальну суму 5 999 500 грн.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення - за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене у особливо великих розмірах та незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене у особливо великих розмірах.
За зазначеними фактами 07 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживанню за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв.
04 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання та покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, термін дії яких закінчується до 03 січня 2021 року включно, однак до цього строку завершити досудове розслідування неможливо.
Прокурор вважає, що строк дії запобіжного заходу та вказаних обов`язків слід продовжити з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор ОСОБА_14 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку покладених на ОСОБА_4 обов`язків, не заперечила за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, оскільки такий обов`язок ухвалою слідчого судді від 04.11.2020 року встановлений не був.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Групою слідчих СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 16 січня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 07 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживанню за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв.
04 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання. Цією ж ухвалою, на ОСОБА_4 покладено наступні передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосованих щодо ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року встановлено до 03 січня 2021 року.
Згідно клопотання, завершити досудове розслідування до закінчення дії даної ухвали неможливо внаслідок особливої складності провадження.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 16 січня 2019 року продовжено до шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
На думку слідчого судді, є достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується наданими доказами, а саме:
- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ;
- відповіддю ДУ «Інститут нейрохірургії ім. Академіка А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України» №1645/05 від 28 листопада 2019 року; медичними документи на підставі яких було встановлено групу інвалідності ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_35 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_36 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_37 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 .1. ОСОБА_28 ;
- протоколами проведених негласних слідчих /розшукових/ дій; виписками із руху коштів по банківських рахунках учасників АТО ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_35 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_36 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_37 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_48 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_49 ОСОБА_28 ;
- протоколами проведених обшуків від 22 жовтня 2019 та від 23 жовтня 2019 року.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про продовження існування наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості покарання, котре загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим за особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; а також того, що доказове значення показання свідків матимуть лише ті, які отримані під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України.
В силу ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, котрі інкримінуються ОСОБА_4 , з врахуванням відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та в межах строку досудового розслідування продовжити строк дії обов`язків, застосованих до ОСОБА_4 , а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Підстав для покладення на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю не вбачаю.
При цьому, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання прокурора в частині продовження особистого зобов`язання, оскільки це не передбачено нормами КПК України.
З наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 01 лютого 2021 року.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає до негайного виконання після оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 31.12.2020 року о 08 год. 30 хв.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1