Ухвала

Іменем України
24 грудня 2020 року

м. Київ
Справа № 757/41975/19
Провадження № 51 - 6201 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року залишено без задоволення та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду щодо нього в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України, з врахуванням положень ст. 117 КПК України, і доводи на обґрунтування цього.
Так, відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, ОСОБА_4 необхідно зазначити, чому, на його думку, такий висновок апеляційного суду є помилковим та зазначити відповідне обґрунтування у касаційній скарзі.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3