Справа № 369/6468/20
Провадження № 1-кп/369/1286/20
В И Р О К
іменем України
27.10.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000085 від 16.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:
15.04.2020 року близько 23.40 інспектор сектора реагування патрульної поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 під час несення служби в складі екіпажу ГРПП № 202 виявив автомобіль «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався з порушенням ПДР, та зупинив його по вул. Одеській в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі, пред`явив своє службове посвідчення та почав спілкуватися з водієм. В цей час пасажир автомобіля «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 почав висловлюватися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображаючи його честь та гідність як представника правоохоронного органу, а також погрожував побиттям, перешкоджаючи в такий спосіб ОСОБА_6 виконувати свої службові обв`язки.

На неодноразові вимоги патрульного ОСОБА_6 припинити протиправні дії ОСОБА_8 не реагував та умисно наніс ОСОБА_6 близько чотирьох ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя, чим спричинив останньому садна, які, відповідно до висновку експерта № 25 від 12.05.2020 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

28.05.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , зі згоди потерпілого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі на підставі ст. 75 України з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого, у вчиненому щиро розкаявся.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, може бути укладена лише з письмової згоди потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (насильство щодо працівника правоохоронного органу)), яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, в якому потерпілий дав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, враховуючи, що відеозаписи слідчих експериментів суду не передавались.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 468 469, 472 474, 475, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 28.05.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі:

1) автомобіль «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, ключі від автомобіля, помпову рушницю та набої на неї, які повернуті ОСОБА_7 , - залишити в його розпорядженні;

2) посвідчення водія ОСОБА_5 , свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», ключі від автомобіля, мобільний телефон «Iphone 6S», передані ОСОБА_5 , - залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1