Справа № 538/1932/20
№ пров.1-кп/544/202/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України
03 грудня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку по вул. Ярмарковій, 17, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000323 від 23.06.2020, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки Гадяцького району Полтавської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , 2010 року народження, раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

20 червня 2020 року, у ранковий час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , не маючи будь-яких передбачених законодавством дозвільних документів на придбання та перевезення деревини, перебував у селі Білогорілка Лохвицького району Полтавської області де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна деревини у кварталі №5 виділі №6 та квартал №5 виділі №4 Державного підприємства «Полтавське лісове господарство». Для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , не повідомляючи своїх злочинних намірів, попередньо домовився із ОСОБА_7 надати йому допомогу у перевезенні дров із вищевказаного лісового массиву трактором марки «ЮМЗ-6» д.н.з. НОМЕР_1 на територію пилорами TOB «Коваль і К», що розташована в селі Білогорілка Лохвицького району Полтавської області, разом з тим запевнив останнього, що все буде відбуватись законно. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , який не усвідомлював своїх злочинних дій, на тракторі марки «ЮМЗ-6» д.н.з. НОМЕР_2 , приїхали до кварталу №5 виділу №6 Державного підприємства "Полтавське лісове господарство". Далі, ОСОБА_6 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, прив`язав до трактора один стовбур деревини породи «сосна» та разом із ОСОБА_8 перетіг його до пилорами TOB «Коваль і К», що розташована за адресою: вулиця Садова, 2, село Білогорілка Лохвицького району, Полтавської області. Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії об`єднані єдиним умислом, з корисливим мотивом, з метою незаконної наживи ОСОБА_6 , повернувся до кварталу №5 виділу №6 та кварталу №5 виділу №4 державного підприємства "Полтавське лісове господарство", звідки за помогою трактора марки «ЮМЗ-6» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 перетіг ще три стовбура деревини породи «сосна» на територію пилорами ТОВ «Коваль і К», попередньо домовившись із працівниками вказаної пилорами про розпил стовбурів на дошки, таким чином розпорядившись викраленим майном на власний розсуд. Діями ОСОБА_9 вказаному Державному підприємству завдано майнову шкоду на суму 11 352 грн 32 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Представник потерпілого Лохвицького лісництва Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_10 не заперечував проти такого порядку розгляду справи, про що подав заяву, і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також зазначив, що претезій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв кримінальне прапопорушення, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному, більше йому добавити нічого.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, на даний час не працює, обтяжений соціальними зв`язками, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне праопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставини, що обтяжують покарання

Врахувавши викладене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 за вчинене заслуговує покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції статі, за якою він засуджується.

При цьому суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий термін, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну йому поведінку.

Цивільний позов заявлено не було.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: стовбури сосни в кількості 5 штук: довжиною 17,4 м діаметром 42х27 см; довжиною 0,9 м діаметром 38х45 см; довжиною 0,98 см діаметром 23х23,4 см; довжиною 3,75 м діаметром 25,5х30 см; довжиною 2,27 м діаметром 30х23 см, що передані на зберігання лісничому ОСОБА_11 та 6 зрізів сосни, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області з набранням вироку законної сили передати Лохвицькому лісництву Державного підприємства «Полтавське лісове господарство», як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок UA0016379, отримувач - Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача - 37958534, МФО банку - 899998, банк - Казначейство України (ЕАП) витрати за проведені трасологіну, товарознавчу та економічну експертизи у розмірі 3105 (три тисячі сто п`ять) гривень 55 копійок, у кримінальному провадженні № 0000323.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1