СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6348/18 пр. № 1-о/759/8/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року у кримінальному провадженні ЄРДР № 0002211 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київській області, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , судимий: - 31 жовтня 2017 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Ірпінського міського суду Київської об. від 02 вересня 2020 року звільнений від відбування покарання на підставі п.г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»; - 15 жовтня 2020 року вироком Святошинського районного суду м. Києва, яким переглянуто за нововиявленими обставинами вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі,

засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, -

сторони: прокурор ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 , його захисник - ОСОБА_3 , потерпілий юридична особа ТОВ «Сільпо-Фуд», її представник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2020 року в інтересах засудженого до суду звернувся захисник ОСОБА_3 із заявою про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами в частині призначеного засудженому ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів. Захисник в обґрунтування своєї заяви послався на те, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року скасовано за нововиявленими обставинами вирок Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року, з урахуванням якого ОСОБА_8 вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року було призначено із застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів. Оскільки факт перегляду вироку Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами прямо впливає на застосування ч. 4 ст. 70 КК України і про цю обставину а ні під час ухвалення вироку судом першої інстанції 28 вересня 2018 року, а ні під час апеляційного провадження у 2019 році, не було і не могло бути відомо, захисник просить скасувати вирок Святошинського районного суду м.Києва від 05 грудня 2018 року та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року.
Ухвалою Святошинського районного суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження про перегляд вироку за нововиявленими обставнами.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заяву підтримав і просив її задовольнити з підстав в ній наведених.
Прокурор не заперечував щодо задоволення заяви про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Інші учасники провадження, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви захисту, в судове засідання не прибули, що відповідно до правил ч. 2 ст. 466 КПК України не перешкоджає розгляду зави і перегляду судового рішення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали заяви та судового провадження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Пункт 4 ч. 2 ст. 459 КПК України передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як видно з матеріалів заяви, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року ОСОБА_9 визнано винуватим та було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за якою було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік. Одночасно, відповідно до правил ст. 71 КК України до призначеного покарання за вказаним вироком було частково ОСОБА_10 покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року та остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у виді 2 (двох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили.
Згідно з матеріалами даного судового провадження, у подальшому вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року ОСОБА_9 знову було визнано винуватим та було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за якою було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки та 2 (два) місяці, а відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання остаточно було призначено ОСОБА_8 покарання за даним вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року у виді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року, залишено без зміни, відтак він також набрав законної сили.
Водночас, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_9 скасований вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами, останнього за результатами перегляду провадження було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням більш м`якого покарання без посилання на ст. 71 КК України, а саме, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 27 лютого 2019 року. Вказаний вирок Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року за даними документообігу суду набрав законної сили 15 грудня 2020 року.
Таким чином, в судовому засіданні під час перегляду вироку суду від 05 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами встановлено, що на момент його поставлення суду не було і не могло бути відомо про наявність правових підстав для значного пом`якшення покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року, отже вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_9 слід скасувати в частині призначеного покарання за сукупністю злочинів та за результатами судового розгляду в цій частині ухвалити новий вирок стосовно засудженого ОСОБА_9 .
Оскільки інші обставини, що встановлені у вироку від 05 грудня 2018 року, не оспорюються, суд не досліджував докази в цій частині, керуючись правилами ч. 4 ст. 466 КПК України.
Отже, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 17 березня 2018 року близько о 17 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні магазину Сільпо в м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ Сільпо-Фуд на загальну суму 385 грн. 79 коп., однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Так, ОСОБА_11 знаходився в приміщенні вказаного магазину, щоб придбати товари для власного споживання. Вибравши необхідні йому товари, він вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ Сільпо-Фуд, оскільки оплатити їх можливості не мав. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна ОПАНАСЮК, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину Сільпо, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ Сільпо-Фуд, а саме: - слабоалкогольний енергетичний напій Рево, ємкістю 0,5 л., артикул 352390, в кількості 2 баночки, вартістю 27 грн. 03 коп. за 1 од., на загальну суму 54 грн. 06 коп.; - кетчуп томатний Хейнц, вагою 570 гр., артикул 475940, вартістю 98 грн. 33 коп.; - ковбасу сиров`ялену Монтаж Ноір, вагою 225 гр., артикул 712187, вартістю 182 грн. 50 коп.; - пиво Арсенал міцне ємністю 1,25 л., артикул 446883, в кількості 2 пляшки, вартістю 25 грн. 45 коп., за 1 одиницю, на загальну вартість 50 грн. 90 коп., а всього майна на загальну суму 385 грн. 79 коп., яке поклав до своєї сумки. Маючи намір повторно таємно викрасти дане чуже майно, ОСОБА_6 приблизно о 17 год. 20 хв. 17 березня 2018 року пройшов через лінію кас, не розрахувавшись за товар, який знаходився у його сумці та направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину разом з чужим майном, яке він намагався таємно викрасти.
Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення та заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, ступінь реалізації злочинного наміру, та причини, з яких його не було доведено до кінця, дані про його особу, який судимий, не працює, не одружений, утриманців не має, у лікаря психіатра на обліку не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що його обтяжують, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а за сукупністю злочинів в порядку ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373- 376, 459, 466, 467 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_9 задовольнити.
Скасувати за нововиявленими обставинами вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та 2 (два) місяці, а відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року остаточно призначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 2 (два) місяці.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 27 лютого 2019 року.
Речові докази, які зберігаються в магазині Сільпо по вул. Берковецькій, 6-Д в м. Києві - повернути належному володільцю та використовувати за належністю.
Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цьому кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_14