УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001837 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Рівне, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 23 жовтня 2019 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, подала до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23 жовтня 2019 року, у якій зазначила відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «не має», чим підтверджено відсутність транспортних засобів за 2019 рік, а також в розділі V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» поставлено відмітку «ні», в той час, коли насправді ОСОБА_5 , будучи обізнаною про те, що 05.04.2018 року її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув у власність транспортний засіб автомобіль марки «Audi А-6», номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 70 445 гривень 32 копійки.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, використала, подавши до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23 жовтня 2019 року, яка містить завідомо неправдиві відомості про майно, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги п.п. 5 п. 5, абз. 4 п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії за рахунок коштів бюджету у загальному розмірі 12 947 гривень 07 копійок.
Крім того, 23 жовтня 2019 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради використавши підроблений документ Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23 жовтня 2019 року із неправдивими відомостями про відсутність придбаного майна, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії, чим порушено вимоги п. 5, п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848.
Зокрема в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «не має», чим підтверджено відсутність витрат на придбання транспортних засобів за 2019 рік, а також в розділі V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» поставлено відмітку «ні», в той час, коли насправді ОСОБА_5 , будучи обізнаною про те, що 14.02.2019 її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув у власність транспортний засіб автомобіль марки «Audi А-6», номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 70 445 гривень 32 копійки.
В результаті ОСОБА_5 заволоділа чужим майном, а саме бюджетними коштами в розмірі 12 947 гривень 07 копійок, які Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надмірно виплатило для нього в якості житлової субсидії за період з 01.10.2019 року по 30.04.2020 року.
В підготовчому судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 подала клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Вказала, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю, повністю відшкодувала завдану шкоду.
Представник потерпілого Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст. 45 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає до задоволення з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності підстав, передбачених у ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Шляхом опитування учасників кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з цих підстав, передбачених ст. 45 КК України.
Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України належать до категорії кримінальних проступків.
Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, кримінальний проступок вчинила вперше, після вчинення кримінального проступку щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю, відшкодувала завдану шкоду.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої і вважає, що вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно неї слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі ст. 45 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, -

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 569/20132/20 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1