Справа №463/5973/20
Провадження №1-кс/463/3459/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 11.06.2020 засобами поштового зв`язку скерував в ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15, ч.1 ст.367 КК України, працівником правоохоронного органу, а саме: прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що виразилось у поданні останньою цивільних позовів у кримінальній справі №608/1207/16-к, внаслідок чого власникам земельних ділянок, зокрема і ОСОБА_4 буде завдано істотної шкоди.

Вказана заява отримана ДБР 15.06.2020, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР не внесені, тому просять скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, разом з тим скерував заяву про розгляд скарги без його участі.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 глави 2 розділу I Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року N 298 до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, що свідчить про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 . 11.06.2020 засобами поштового зв`язку скерував в ДБР заяву від 10.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення працівником правоохоронного органу, а саме: прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що виразилось у поданні останньою цивільних позовів у кримінальній справі №608/1207/16-к, внаслідок чого власникам земельних ділянок, зокрема і ОСОБА_4 буде завдано істотної шкоди, що на думку заявника свідчить про наявність у діях прокурора ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.15, ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.367 КК України передбачено кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

В той же час відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється саме прокурором.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема заяви про кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 не погоджується з діями прокурора щодо пред`явлення цивільних позовів у кримінальному провадженні, оскільки такі стосуються земельних ділянок, що належать в тому числі ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України вирішення цивільного позову належить до компетенції суду під час ухвалення вироку чи постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При цьому, посилання ОСОБА_4 на те, що пред`явленими прокурором позовами у кримінальному провадженні йому як власнику земельної ділянки могла бути завдана істотна шкода, так як заявник позбавлений права на захист своїх прав та інтересів при розгляді цього позову у кримінальному провадженні, бо не є стороною (учасником) цього позову, є необґрунтованими оскільки відповідно до ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, зі скарги ОСОБА_4 та заяви про кримінальне правопорушення не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного у ній кримінального правопорушення, а лише зводиться до незгоди з передбаченими КПК України діями прокурора у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_4 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 10.06.2020, відсутні, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1