Справа № 309/5910/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисниці підозрюваного ОСОБА_5 -
адвокатки ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/532/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 листопада 2020 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05 вересня 2020 року до Хустського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України. Відповідно до клопотання, 24 листопада 2014 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою незаконного заволодіння чужим майном, проникли до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де із застосуванням психічного насильства, яке виразилось у погрозі застосування ножа, а також фізичного насильства, яке виразилось у застосуванні до останніх побоїв та спричинення легких тілесних ушкоджень, вчинили розбійний напад, у результаті якого незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілих у сумі 11500 грн. та мобільним телефоном марки «Нокія», чим завдали потерпілим матеріальну шкоду на цю суму. Окрім цього, 24 листопада 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропонував неповнолітнім ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 скоїти розбійний напад на сім`ю ОСОБА_14 , які проживають за адресою: в АДРЕСА_2 , чим втягнув неповнолітніх до скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а тому в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України відповідно, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, та втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, під час допитів у якості підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та проведення ряду інших слідчих дій, підозрювані повідомили, що разом з ними 24 листопада 2014 року розбійний напад на сім`ю ОСОБА_14 в с. Забрідь Хустського району скоїв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 листопада 2014 року, о 21.29 годин, перетнув державний кордон України у пішому порядку через пункт пропуску «Піща» на територію Російської Федерації. 27 лютого 2015 року матеріали щодо ОСОБА_5 виділено в окреме провадження. 28 лютого 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направлено до Хустського районного суду. 10 березня 2015 року органом досудового розслідування оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04 вересня 2020 року, о 12.00 годині, ОСОБА_5 , відповідно до ухвали Хустського районного суду справі №309/5910/15-к від 11 серпня 2020 року затримано та вручено йому повідомлення про підозру в скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за які КК України може бути призначено покарання у виді позбавленні волі, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, переховувався від органу досудового розслідування, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує за скоєння кримінальних правопорушень може покинути місце проживання, незаконно впливати на потерпілих та інших співвиконавців злочину, що відповідно до ст. 177 КПК України дає підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчий довів наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а за передбачений ч. 1 ст. 304 КК України злочин, який є тяжким злочином, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (29 листопада 2014 року перетнув державний кордон України на територію РФ; з березня 2015 року неодноразово оголошувався у розшук); незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , справа за обвинуваченням яких знаходиться на розгляді у Хустському районному суді. Окрім викладених обставин, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а тому слідчий суддя вважав, що інший, більш м`який, запобіжний захід не будедостатнім для запобігання вказаних ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим клопотання слідчого визнав таким, що має бути задоволено. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування, а тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати йому розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому її необхідно скасувати. Зазначає, що повідомлення про підозру від 10.03.2015 ОСОБА_5 у присутності захисника вручено лише 05.09.2020, що означає, що ОСОБА_5 не було відомо що він підозрюється у вчиненні злочинів, а тим паче про те, що він перебуває у розшуку. Окрім того вказує на те, що без вручення ОСОБА_5 підозри його не можна вважати підозрюваним, а відповідно й оголошувати в розшук. Стверджує, що до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт з покладенням на нього процесуальних обов`язків, або в обов`язковому порядку мав би бути визначений розмір застави. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисниці підозрюваного ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор та підозрюваний повідомлені належним чином; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а тому, апеляційним судом не приймалось рішення про обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання; від підозрюваного не надходило заяви про бажання приймати участь у розгляді апеляційної скарги; і прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом затримання особи на підставі ухвали суду від 04.09.2020; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.11.2014; рапортом слідчого ОСОБА_15 ; протоколом огляду місця події від 24.11.2014; протоколами проведення слідчого експерименту від 11.12.2014; протоколом одночасного допиту двох осіб від 23.01.2015, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 10.03.2015 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 1 ст. 304 та ч. 3 ст. 187 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів дійшла висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушень та фактичні обставини їх вчинення (розбій, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність), у своїй сукупності з їх тяжкістю (вчинено особливо тяжкий та тяжкий злочини, за які, у разі доведення вини ОСОБА_5 , йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років) та даними про особу підозрюваного (неодружений, не працює і не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово оголошувався у розшук) підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є незаконним і невмотивованим, і щодо підозрюваного можливо застосувати домашній арешт з покладенням на нього процесуальних обов`язків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
Як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 304 та ч. 3 ст. 187 КК України злочинів та про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про підозру від 10.03.2015 ОСОБА_5 у присутності захисника вручено лише 05.09.2020, що означає, що ОСОБА_5 не було відомо що він підозрюється у вчиненні злочинів, а тим паче про те, що він перебуває у розшуку.
Із цих підстав, як такі, не спростовують висновків слідчого судді, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що без вручення ОСОБА_5 підозри його не можна вважати підозрюваним, а відповідно й оголошувати в розшук.
З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого чи застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 були поєднані із застосуванням насильства та погрозою його застосування щодо потерпілих.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому, апеляційним судом не встановлено будь-яких фактів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 унеможливлює утримання його під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено відповідно до ст. 197 КПК України.
Окрім цього, колегія суддів приймає до уваги те, що надіслані прокурором апеляційному суду докази свідчать про те, що досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_5 закінчено й обвинувальний акт направлено до Хустського районного суду.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 листопада 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: