В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002435 від 08.12.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загірочко Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацевлаштованого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 грудня 2020 року близько 22 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 50-52, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, проник через захисний паркан на територію ТзОВ «Біопластфарма», після чого направився на горище складського приміщення, розташованого на вищевказаній території, звідки таємно викрав: кран кульовий нержавіючий розібраний ДУ 80 у кількості 2 штуки, вартість однієї штуки 3000,00 грн., загальна вартість 6000,00 грн., кран кульовий нержавіючий розібраний ДУ 50 у кількості 1 штука, вартістю 1900,00 грн., болт шпилька нержавіюча у кількості 8 штук, вартість однієї штуки 250,00 грн., загальна вартість 2000,00 грн., хомут нержавіючий ДУ 50 у кількості 1 штуки, вартістю 450,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , та після вчинення злочину з викраденим майном намагався покинути місце вчинення злочину, однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не закінчив, з причини, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем вказаного підприємства.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, надав покази про вчинення ним кримінального правопорушення, якими повністю підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, усвідомив протиправність своїх дій. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо не карати.

У судове засідання уповноважений представник потерпілого ТзОВ «Біопластфарма» ОСОБА_5 не з`явився, на адресу суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. При визначенні міри покарання поклався на розсуд суду.

Суд знаходить, що факт вчинення кримінально-протиправних дій та вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із чим судом, після роз`яснення сторонам кримінального провадження наслідків визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, згідно ч. 2 ст. 394 КПК України, ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Оцінюючи встановлені та дослідженні судовим розглядом обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в інше приміщення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому - відсутні.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Відповідно до вимог п. 3-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, анкетні відомості викривача відсутні.

Відповідно до вимог п. 7-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Відповідно до вимог п. 8-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, розмір пропонованої вигоди викривачу відсутній.

Цивільний позов не заявлявся.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини статті, за яким кваліфіковано скоєне ним кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, проте суд знаходить, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і його слід звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий термін з покладенням відповідних обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2020 року на речові докази по справі: три промислові нержавіючі крани, болти для кріплення вентиляції нержавіючі, металеві труби, які упаковані у мішок білого кольору, горловина якого обв`язана ниткою білого кольору, слід скасувати та дані речові докази повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2020 року на речові докази по справі: три промислові нержавіючі крани, болти для кріплення вентиляції нержавіючі, металеві труби, які упаковані у мішок білого кольору, горловина якого обв`язана ниткою білого кольору та дані речові докази повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1