ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001915, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Запорізької області, громадянин України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, із середньою освітою, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 24 січня 2021 року
Слідчий суддя вважав, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину - обґрунтована; в судовому засіданні доведено наявність ризику уникнення підозрюваним суду, однак наявність ризиків у виді незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення стороною обвинувачення доведено не було.
Тому, з врахуванням даних про особу підозрюваного , суд прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В обґрунтування вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування. Вказує, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі вільним спілкування з іншими особами, які за проханням останнього можуть незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні. Також прокурор зазначає, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора та вважали ухвалу суду законною та обгрнутованою; дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно з матеріалів провадження, Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001915, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
25.11.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Та в цей же день слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Так, у відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В ході судового розгляду, проаналізувавши долучені стороною обвинувачення до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наявними доказами, зокрема: протоколом обшуку автомобіля Фольксваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1 , від 24.11.2020 року; висновком експерта від 25.11.2020 року № 19/104-8/5819, та іншими матеріалами в їх сукупності.
Оцінюючи дані про наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , на які послався прокурор у в судовому засіданні, слідчий суддя також дійшов до висновку, що ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України, у виді можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, є доведеним, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі доведення його вини.
Разом з цим, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків у виді можливості ОСОБА_6 впливати на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого злочину, з огляду на те, що жоден зі свідків не заявляв на вчинення тиску на нього, прокурором не наведено доказів схильності до злочинної діяльності підозрюваного та не вказано, яким саме чином останній може перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому судом враховано дані про особу ОСОБА_6 , який працевлаштований, має постійне місце проживання за реєстрацією, міцні соціальні зв`язки дружину та сина.
З наведеного, висновок слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення обставин, що застосування менш тяжкого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання визначених ризиків, на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Посилання сторони обвинувачення на наявність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_6 та доведеності вказаних ним ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, було враховано слідчим суддею під час розгляду справи у суді першої інстанції та колегією суддів під час апеляційного перегляду справи разом з іншими доказами по справі.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001915, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3