У Х В А Л А
Іменем України
22.10.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання ст. дізнавача-інспектора СД Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000535 від 13 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ст.дізнавач-інспектор СД Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy A6+», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 та передати речовий доказ зазначений у п.1, на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , та зобов`язати його надати даний речовий доказ на першу вимогу органу дізнання, прокурора, чи суду.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 09 вересня 2020 року, близько 01:00 год., невідома особа, перебуваючи по вул. В. Великого, м. Львів, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A6+», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , чим заподіяла ОСОБА_4 , матеріальної шкоди на суму 6 000 грн.

20 жовтня 2020 ОСОБА_4 , в порядку ст. 93 КПК України добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A6+» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 .

Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A6+» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 13 жовтня 2020 року, про що винесено постанову старшим дізнавачем-інспектором сектору дізнання ОСОБА_3 від 21.10.2020, та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор, ст. дізнавач-інспектор та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду клопотання повідомлялися належним чином, ст. дізнавач-інспектор СД Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 надіслав заяву про слухання клопотання про арешт майна у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України вважаю, що їхня неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Виходячи з наведеного фіксування технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до п.1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події та запобігання їх знищення чи відчуження, вважаю що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі та обмеження права власності є співмірним завданням кримінального судочинства.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України,-
у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Samsung Galaxy A6+», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 .

Повернути речовий доказ зазначений у п.1, на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , та зобов`язати його надати даний речовий доказ на першу вимогу органу дізнання, прокурора, чи суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1