30.09.2020
Справа № 642/2356/20
Провадження № 1-кп/642/587/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2020року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, без громадянства, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, відносно вчинення ОСОБА_5 злочину ч.1 ст. 115 КК України.

Термін дії строку продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 08.10.2020.

Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тривалий час знаходяться на лікарняному, тому розгляд питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченоиу проводиться головуючим по справі суддею ОСОБА_1 .

Судом в порядку ч.3 ст. 331 КПК України посталено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Прокурор вважав доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у тяжкому злочині ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ризики, встановлені не зникли та не зменшилися. На час проведення судового слідства у кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали, а тому слід продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, але не більше 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, суд дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з наступних мотивів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд, приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, а також той факт що обвинувачений не має громадянства, не працює та не має постійного місця проживання та реєстрації, раніше неодноразово судимий, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, на час проведення судового розгляду ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, не втратили свою актуальність. Об`єктивних даних що вказують на зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, які можуть слугувати підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідивши належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження вважає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду, тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, на 30 жовтня 2020 року на 12 год. 00 хвил.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 28 листопада 2020 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 28 листопада 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 30 вересня 2020 року в 16 год. 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1