Справа № 509/4156/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0001221 від 23 серпня 2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, українця, громадянина України, не одружений, не працює, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 345 ч.1 КК України,
разом з угодою про визнання винуватості від 28 серпня 2020

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2020, приблизно о 03 год. 00 хв.н, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до приміщення номеру №8 бази відпочинку «Кльове місце», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, через вхідні двері проник приміщення номеру за вказаною вище адресою, де здійснивши пошуки обрав предметом свого злочинного посягання грошові кошти в сумі 600 грн., планшет марки Samsung Tap S5", вартістю 8500 грн., жіночу косметичку, вартістю 400 грн., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8», вартістю 6000 грн., швейцарський розкладний ніж, вартістю 3000 грн., а всього на загальну суму 18500 грн., що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, 23 серпня 2020, працівники Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у складі оперуповноваженого СКП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поліцейського водії Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та начальника СКЗ СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебували у форменому одязі на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи добового наряду.
О 03 год. 20 хв. до чергової частини Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській надійшло повідомлення про те, що на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованої за адресою: АДРЕСА_3 було вчинено крадіжку особистих речей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення слідчо-оперативною групою Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області був здійснений виїзд за вказаною в повідомленні адресою. В ході відпрацювання матеріалів за зверненням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з показів заявниці та очевидців було встановлено зовнішні ознаки особи, що вчинила кримінальне правопорушення та проведенні огляду прилеглої території начальником СКЗ СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та поліцейським водієм Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який за зовнішнім виглядом, статтю, віком, антропометричним характеристикам співпадав з особою, на яку вказують свідки та очевидці вчиненого правопорушення.
В ході спілкування з ОСОБА_5 , у нього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме із порожнини роту відчувався різкий запах алкоголю та почервоніння очей. На законні вимоги працівників поліції надати для перевірки документи, що підтверджують його особистість, а також підстави та причини перебування за вказаною адресою ОСОБА_5 почав виправдовуватися, а після того як на нього вказав очевидець вчиненого кримінального правопорушення, почав вести себе агресивно та діставши з кишені предмет зовні схожий на ніж спрямував його в сторону працівників поліції та попередив про можливе його застосування у випадку наближення до нього. Попередивши ОСОБА_5 про вимоги ст.ст.42-46 ЗУ «Про поліцію», а саме про те, що у разі невиконання законних вимог поліцейських щодо залишення на місці події, викинути ніж з рук та не вчинення опору, відносно нього будуть застосовані поліцейські заходи примусового характеру, а саме заходи фізичного впливу, спеціальні засоби та вогнепальна зброя, на що останній не реагуючи повернувся та почав здійснювати заходи направлені на зникнення з місця події, направившись до паркану.
Переслідуючи ОСОБА_5 оперуповноважений СКП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , знаходячись біля паркану на території насосної станції «Овідіопольська експлуатаційна дільниця» НСП №24, розташованій за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Барабой, вул.Польова,27 подав команду щоб ОСОБА_5 викинув ніж та попередив його про можливість застосування відносно нього заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та вогнепальної зброї згідно ст.ст.44-46 ЗУ «Про Національну поліцію». Не виконуючи вимоги оперуповноваженого СКП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , викинути, з руки ніж та залишатися на місці, ОСОБА_5 , почав умисно та цілеспрямовано йти до отвору в металевому паркані, через який можливо покинути територію насосної станції «Овідіопольська експлуатаційна дільниця» НСП №24, при цьому погрожуючи вбивством, спрямувавши ніж в сторону оперуповноваженого. Перебуваючи на безпечній відстані, ОСОБА_7 , діючи на підставі п.12 ст.46 ЗУ «Про поліцію» під час затримання особи, щодо якої у поліцейського виникла підозра у вчинення тяжкого злочину привів у готовність вогнепальну зброю та попередив ОСОБА_5 голосом про можливість її застосування. Продовжуючи не реагувати на законні вимоги оперуповноваженого, ОСОБА_5 тримаючи ніж в правій руці продовжив рухатися в сторону оперуповноваженого, у зв`язку з чим останнім було здійснено попереджувальний постріл вгору, на який ОСОБА_5 не реагував та продовжив йти в сторону паркану з метою ухилення від кримінальної відповідальності та зникнення з місця події. Після чого оперуповноваженим ОСОБА_7 спільно з поліцейським-водієм ОСОБА_9 , який в цей момент прибув для надання на допомоги, застосувавши заходи фізичного впливу затримали ОСОБА_5 та в подальшому доставили його до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
За вказаних підстав дії ОСОБА_11 були кваліфіковані за ст.ст.185 ч.3, 345 ч.1 КК України.

28 серпня 2020 між прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001221 від 23.08.2020, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , за ст.185 ч.3 та ст.345 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_11 повинен понести за вчиненні злочини, а саме: за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.345 КК України - 2 роки обмеження волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш тяжкого більш тяжким покаранням остаточно 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КПК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст.76 КК України виконує покладені на нього обов`язки: не виїзд жати за межі України без погодження з уповноваженням органом з питань пробації, періодично з`являтися для уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, отримана згода підозрюваного на призначення такого узгодженого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 345 ч.1 КК України в обсязі обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, але звернулись з заявами, відповідно до яких просили справу розглядати у їх відсутності, щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості не заперечують.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_11 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28 серпня 2020 між прокурором та обвинуваченим, призначення обвинуваченому ОСОБА_11 за ст.ст.185 ч.3, 345 ч.1 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання.

Процесуальних витрат не має.

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст.314,369,373-376,468,471,474,475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 серпня 2020 між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001221 від 23 серпня 2020.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 345 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 серпня 2020 покарання:

за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі,

за ч.1 ст.345 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, потерпілим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1