Справа №195/1098/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.07.2020 року за № 0000282 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисличувата, Томаківський район, Дніпропетровська область, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 06.07.2020 приблизно о 07:00 год., з метою таємного викрадення будь-якого чужого майна, зайшов через частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де завдяки фізичній силі відчинив вхідні двері, тим самим потрапив до будинку де проживає ОСОБА_5 , та побачив набір ключів марки «RUPEZ», що лежали на підвіконні у приміщені коридору будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 06.07.2020 приблизно о 07:10 год., перебуваючи в приміщенні коридору будинку АДРЕСА_2 , в яке проник без дозволу господаря з метою скоєння крадіжки, знаходячись, впевнившись, що потерпілий та сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав набір ключів марки «RUPEZ», належних ОСОБА_5 , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 824 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Крім того, 07.07.2020 близько 07:00 ОСОБА_3 , знаходився за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_5 виявив у останнього мобільний телефон марки MEIZU моделі М611Н, після чого відразу у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вищезазначеним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 07.07.2020 близько 07:15 перебуваючи у будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті повернути потерпілому належне йому майно, попрохав у ОСОБА_5 мобільний телефон під приводом необхідності здійснення дзвінка, на що ОСОБА_5 дав свою згоду та передав належний йому мобільний телефон марки MEIZU моделі М611Н ОСОБА_3 , який в свою чергу вийшов до іншої кімнати та почав телефонувати зобов`язуючись повернути його після закінчення розмови. Таким чином ОСОБА_3 , зловживаючи довірою, ввів в оману ОСОБА_5 , який добровільно передав йому мобільний телефон, при цьому ОСОБА_3 , повертати мобільний телефон не збирався. Після чого, ОСОБА_3 досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, заволодівши чужим майном, покинув місце вчинення злочину, та у подальшому розпорядився мобільним телефоном марки MEIZU моделі М611Н на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1549,50 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав. Пояснив, що не пам`ятає, як вчинив крадіжку у зв`язку з тим, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, проявив легковажність. Щиро розкаюється в скоєному, просить суворо його не карати. Працює по найму.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та призначення покарання обвинуваченому не пов!язаному з позбавленням волі .
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснити обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, що характеризують його особу. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Судом встановлено, що обвинувачений на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, що підтверджується відповідними довідками лікарів та характеристикою з органів місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшувальних покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття у вчинені злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненних злочинів, які згідно ст.,12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. Вчинив злочин з корисливих мотивів. Шкоду відшкадовано, потерпілий наполягає на більш м!ягкому покаранні для обвинуваченого.
Обвинувачений є суб`єктом інкримінованих йому злочинів, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживанню, тому суд, вважає необхідним обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, що буде достатнім для його виправлення.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме:
набір інструментів марки RUPEZ; мобільний телефон марки MEIZU M5 моделі М611Н, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього; CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту - залишити в матеріалах справи.
Питання щодо процесуальних витрат, понесених на залученні експертів при проведенні судово-товарознавчих експертиз загальною вартістю 340 грн. - відповідно до вимог ст.124 КПК Українинеобхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1( одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком 1 (один ) рік і поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави, понесені процесуальні витрати в сумі 340 (триста сорок) гривень на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчих експертиз.
Речові докази по справі, а саме: набір інструментів марки RUPEZ; мобільний телефон марки MEIZU M5 моделі М611Н, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього; CD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту - залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1