КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 вересня 2020 року, апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, громадянин України, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Зокрема, прокурор зазначає, що отримані досудовим розслідуванням докази, у тому числі і ті, які долучені до клопотання дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то прокурор зазначає наступне. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні рядукримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжких, що само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, зазначений ризик також підтверджується протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 19 квітня 2019 року, на якому міститься листуванням з учасниками злочинної організації, в яких йдеться мова про виїзд до іноземних держав для продовження злочинної діяльності. У підозрюваного відсутнє постійне місце роботи чи проживання. Крім цього, підозрюваний згідно інформації ДПС України від 08 травня 2019 року систематично перетинає державний кордон, у зв`язку із чим також може переховуватись поза межами України.
Також, прокурор звертає увагу на те, що учасники злочинної організації залякували працівників так званих «офісів» шляхом демонстрації відеозаписів спричинення тілесних ушкоджень, а також застосовували насильство щодо порушників встановлених правил поведінки, які могли викрити їх протиправну діяльність. Завдяки займаному становищу підозрюваний може здійснювати тиск на підпорядкованих йому осіб, які були допитані в якості свідків, а також на тих свідків та потерпілого, а також інших підозрюваних та обвинувачених, матеріали стосовно яких виділені в окремі провадження та котрі своїми показаннями повністю викривають останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення. Поряд з цим, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 194, 386 КК України, зокрема вказані особи з метою залякування свідків намагалися пошкодити їх майно.

Ризик, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , на якому міститься листуванням з учасниками злочинної організації, в яких йдеться мова про виїзд до іноземних держав для продовження злочинної діяльності. Вказаний ризик підтверджується й тим, що 23-24 липня 2019 року проведено обшук приміщень та прилеглої території розташованих за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами обшуку, крім іншого виявлено та вилучено речовину білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №127/5 від 17.10.2019 містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною масою 148 284, 2 г. Таким чином, навіть при умові перебування підозрюваних під вартою продовжувалася організація злочинної діяльності, що підтверджується також протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24 липня 2019 року.
Звертає прокурор увагу і на те, що підозрюваний згідно з характеристикою з місця утримання характеризується негативно, неодноразово порушував правила поведінки під час перебування під вартою.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , дані про його особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, на переконання прокурора необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи підозрюваного та його захисника щодо необхідності залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 10 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000220, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України.
21 березня 2019 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

У подальшому відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів, останній раз до 21 березня 2020 року.

11 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 02 липня 2019 року та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

05 березня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч.2 ст.127, ч. 3 ст.27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст.27 ч. 3 ст. 209, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.263КК України.

13 березня 2020 року стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.
Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців, тобто до 21 березня 2020 року.
21 березня 2020 року ОСОБА_6 було звільнено з під-варти, без обрання будь якого іншого запобіжного заходу.

02 квітня 2020 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 02 квітня 2020 року у задоволенні клопотання відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що в матеріалах клопотання відсутнє повідомлення про зміну підозри ОСОБА_6 від 05 березня 2020 року, і прокурором в порушення ч. 2 ст. 194 КПК України у судовому засіданні не доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для застосування відносно особи запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вноситься слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в долучених до клопотання матеріалах повідомлення про зміну підозри ОСОБА_6 від 05 березня 2020 року, що позбавляє можливості суд перевірити обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, і відповідно доцільність застосування відносно нього будь якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі зазначеного, слідчий суддя обґрунтовано, проаналізувавши докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує своє клопотання, відмовив у задоволенні клопотання прокурора, з чим також і погоджується колегія суддів, оскільки стороною обвинувачення, не доведено існування обґрунтованої підозри та ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є непереконливими, оскільки базуються лише на припущеннях сторони обвинувачення, без наведення доказів на підтвердження зазначених дій.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/14349/20-к Справа №11-сс/824/2326/2020 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1