УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4636/20

Провадження № 1-кс/638/45/21

20.01.2021 року слідчий-суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИВ:
31.03.2020 заявник звернувся з вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0003239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, в судовому засіданні не здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання у зв`язку з неявкою учасників процесу.
Відповідно до статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Заявник чи його представник в судове засідання, будучи повідомленими належним чином не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки до суду не подавали, що обмежує слідчого суддю можливості уточнення обставин, викладених у клопотанні.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи, скаржнику було відомо про розгляд справи судом, що підтверджується довідками про доставку смс - повідомлення. Ухилення від участі у судових засіданнях суд розцінює як зловживання скаржником своїми процесуальними правами.
Слідчий (уповноважена особа) або прокурор будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
Відповідно до ст. 16 КПК України, одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що неявка особи, яка внесла на розгляд слідчого дане клопотання, свідчить про втрату інтересу до предмета оскарження та призводить до затягування строку розгляду клопотання.
Враховуючи те, що заявник у судове засідання не з`явився та не надав пояснень з приводу поданого ним клопотання про арешт майна, тим самим фактично не підтримав вимоги клопотання, cлідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, без розгляду.
На підставі та керуючись ст.ст. 170, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.- залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: