Справа №-613/362/20 Провадження №-1-кп/613/113/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000150 від 13 березня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крисино Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, освіта базова загально-середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

28 березня 2006 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ст.15, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2006 року застосовано ст. 69 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

28 лютого 2012 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 12 березня 2020 року близько 15-00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на земельній ділянці поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки з ОСОБА_4 , що сталась на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область рота, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді синця в області слизової оболонки верхньої губи з травматичним переломом кореня одного зуба та вивихом двох зубів, яке згідно висновку експертизи № 12-14/47-БГ/20 від 13 березня 2020 року за ступенем тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що потягло за собою незначну втрату працездатності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував проти обставин зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 12 березня 2020 року, перебуваючи на підпитку, оскільки випив пляшку пива, біля свого будинку розмовляв з трактористом з приводу виконання робіт, та під час розмови до них підійшов ОСОБА_4 , який почав влізати в їх розмову на що він вдарив потерпілого кулаком правої руки в область рота. У вчиненому щиро розкаявся та попросив у ОСОБА_4 вибачення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 12 березня 2020 року ОСОБА_5 вдарив його один раз кулаком правої руки в область рота. Зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII цей Закон набирає чинності з 01.07.2020 та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381,382 КПК України.

Положенням ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що внесені до ч. 2 ст. 125 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_5 його дії мають кваліфікуватися як кримінальний проступок.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження , що спричинило незначну втрату працездатності.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, характеристику особистості обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який не працює, разом з конкретними обставинами справи, думки потерпілого ОСОБА_4 , який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, в межах санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт.

Призначене покарання у такий спосіб, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 200 /ДВОХСОТ/ годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя