Номер провадження 1-кп/243/799/2020
Номер справи 243/6842/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» серпня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0001288, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0001288, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в якому вказано наступне.

10 травня 2016 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_4 , в якій останній повідомив про факти підроблення та використання підробленої печатки ЗАТ «Масложир».

Відомості згідно цієї заяви внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за № 0001288 за ч. 4 ст. 358 КК України.

18 серпня 2016 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла Ухвала слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за колективною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про викрадення в період часу з 1995 року по 1997 рік майна ЗАТ «Масложир», акціонерами якого вони є.

Вказані відомості внесені до ЄРДР 18 серпня 2016 року за №0002420 за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою прокурора Слов`янської місцевої прокуратури від 12 вересня 2016 року матеріали вищевказаних кримінальних проваджень об`єднані в єдине провадження на підставі ст. 217 КПК України.

Слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області 07 серпня 2019 винесено Постанову про зміну кваліфікації правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, Постановою прокурора від 07 липня 2020 підслідність вказаною кримінального провадження визначено за підрозділом дізнання Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, 06 листопада 2000 року відділенням дізнання Слов`янського МВ УМС України в Донецькій області порушено кримінальну справу № 44-28976 за ознаками ст. 194 ч. 1 КК України (Кримінальний кодекс 1960 року), за фактом вилучення у виконавчого директора ЗАТ «Масложир», печатки яка є підробленою.

Підставою для порушення кримінальної справи стало звернення депутата Донецької обласної ради ОСОБА_10 .

Встановлено, що 22 грудня 1999 року інспектором Слов`янського МВ в Донецькій області ОСОБА_11 у робочому кабінеті виконавчого директора ОСОБА_12 була вилучена проста кругла печатка ЗАТ «Масложир», яка згідно Висновку експерту № 652 від 19 грудня 2000 року є такою, що не відповідає встановленому зразку простої круглої печатки ЗАТ «Масложир», на яку видавався дозвіл № 146 від 05 липня 1997 року в дозвільній системі Слов`янського МВ.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 , який в період часу з 21 травня 1999 року по серпень 1999 року, обіймав посаду голови правління ЗАТ «Масложир», м. Слов`янська, пояснив, що вилучену в подальшому у ОСОБА_12 печатку ЗАТ «Масложир» м. Слов`янська, йому 28 травня 1999 року у присутності свідків передав ОСОБА_10 .

Факт передачі круглої печатки ЗАТ «Масложир» ОСОБА_10 ОСОБА_13 підтверджується також показаннями осіб, які були присутні при передачі печатки, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

У свою чергу ОСОБА_10 факт передачі печатки ОСОБА_13 заперечує.

При проведенні очних ставок з ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , факт передачі печатки ОСОБА_10 заперечував про те, як у свою чергу вказані свідки наполягали на своїх раніше наданих показання про те, що ОСОБА_10 28 травня 1999 року передав ОСОБА_13 зазначену печатку.

В матеріалах провадження наявний договір від 01 червня 1999 року щодо забезпечення охорони майна Слов`янського олійножирового комбінату з підписом ОСОБА_13 та відбитком печатки ЗАТ «Масложир».

Під час розслідування вказаного факту отримано список суб`єктів підприємницької діяльності, які мали ліцензію МВС України на право виготовлення печаток та штампів.

Крім того, під час додаткового допиту ОСОБА_13 пояснив про те, що після передачі 28 травня 1999 року простої круглої печатки ЗАТ «Масложир» ним було подано оголошення в газету «Совет» від 05 червня 1999 року про недійсність печатки ЗАТ «Масложир» у зв`язку з тим, що почали з`являтися документи з відбитком печатки, ідентичної печатці, яка знаходиться у ОСОБА_13 , та підписом ОСОБА_10 , а також повинна була відбутись заміна печатки на печатку нового зразку, але за рішенням арбітражного суду основні фонди ЗАТ «Масложир» належали Азовській продовольчій компанії та у зв`язку з цим, питання про заміну печатки ЗАТ «Масложир» не ставилось.

З метою виявлення осіб, причетних до виготовлення підробленої печатки ЗАТ «Масложир», а також осіб, які замовили виготовлення підробленої печатки відпрацьовувались суб`єкти підприємницької діяльності які мали ліцензію на її виготовлення, однак причетних до виготовлення осіб не встановлено.

Крім того, під час допиту ОСОБА_12 встановлено, що вона займала посаду головного технологу ЗАТ «Масложир» з 1996 року. Крім того, вона пояснила, що в травні 1999 року головою правління було призначено ОСОБА_13 , доступ до печатки підприємства був у нього та головного бухгалтера. Після звільнення ОСОБА_13 , у вересні 1999 року печатка знаходилась у ОСОБА_17 , який передав її ОСОБА_12 .

За час знаходження печатки у ОСОБА_12 вона використовувалась тільки для відбитків на Довідках про заробітну плату та пенсійних справах так, як будь-яка господарська діяльність не велась.

Крім того, допитана у якості свідка ОСОБА_18 , пояснила факт існування 2 печаток ЗАТ «Масложир» на момент 09 червня 1999 року одна з яких знаходилась у ОСОБА_13 , а друга у ОСОБА_10 .

Також, під час досудового розслідування допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , показав, що 21 травня 1999 року на підставі Рішення загальних зборів акціонерів від 21 травня 1999 року був обраний новий голова правління ЗАТ «Масложир» ОСОБА_13 , замість колишнього ОСОБА_10 . Після вступу до повноважень у ОСОБА_13 з`явилась нова - підроблена печатка підприємства, звідки вона з`явилась - йому не відомо, однак вона використовувалась у всіх можливих документах, пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю підприємства, в тому числі, з метою відмови від позовів з приводу невизнання договорів застави та переводу боргу недійсними, на підставі яких акціонери втратили своє майно у вигляді основних засобів, які були передані ЗАТ «Украгропродукт».

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 показали, що вони працювали на ЗАТ «Масложир» та являються акціонерами. Про обставини виникнення та використання підробленої печаті підприємства їм нічого не відомо, однак їм відомо, що за допомогою цієї печаті нове правління підприємства під головуванням ОСОБА_13 довело підприємство до банкрутства.

Крім того, вони показали, що в червні 1999 року було вчинено силове захоплення підприємства невідомими особами в камуфльованому одязі, які їм пояснили, що у підприємства з`явився новий власник та з цього часу вони більше на ньому не працюють. Рішень щодо укладення договорів кредиту №11414001.001 від 14 липня 1995 року з АППБ «Аваль» та договору застави з метою забезпечення кредиту - на загальних зборах акціонерів не приймались, та взагалі збори з цього приводу не проходили.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 показала, що обставини виготовлення та використання підробленої печаті їй не відомі.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_4 , а також наданих документів 14 липня 1995 року між АППБ «Аваль» та ЗАТ «Масложир» укладено кредитний договір №11414001.001 на суму 150 млрд. крб. На забезпечення вказаного договору, 13 листопада 1995 року між тими ж сторонами укладений Договір застави №3-11414001.001/3, згідно якого під заставу передаються незавершені капітальні вкладення на суму 140 млрд. крб. та основні фонди на суму 119 млрд. крб. Крім того, 07 червня 1997 року між ЗАТ «Украгропродукт», ЗАТ «Масложир» та АППБ «Аваль» укладено договір про перевід боргу №7, згідно якого борг ЗАТ «Масложир» перед АППБ «Аваль» згідно вищевказаного кредитного договору переведений до ЗАТ «Украгропродукт». 02 жовтня 1997 року судовим виконавцем Слов`янського міського суду ОСОБА_22 складено Акт опису та арешту майна ЗАТ «Масложир» на підставі виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_23 про стягнення з ЗАТ «Масложир» на користь ЗАТ «Украгропродукт» заставного майна. Однак, в Постанові місцевого суду Ворошиловського району м. Донецька від 09 грудня 2002 року та Постанови Слов`янського міського суду від 09 листопада 2003 року зазначено, що під час укладання кредитного договору № 11414001.001 від 14 липня 1995 року, договору застави рухомого майна № 3-11414001.001 від 14 липня 1995 року, договору застави нерухомого майна від 13 листопада 1995 року були відсутні рішення загальних зборів акціонерів, що надають повноваження на розпорядження майном акціонерів та не існує довіреності від імені ЗАТ «Масложир» за № 649 від 07 серпня 1995 року, на яку йдеться посилання у цих договорах в якості підтвердження повноважень представника ЗАТ «Масложир». Постановою Вищого арбітражного суду України від 18 січня 1999 року встановлено, що укладення кредитного договору № 11414001.001 від 14 липня 1995 року, договору застави рухомого майна № 3-11414001.001 від 14 липня 1995 року та договору застави нерухомого майна від 13 листопада 1995 року відбулось в порушення вимог ст.ст. 6, 12, 13, 14 Закону України «Про заставу»( від 02 жовтня 1992 року) та було порушено право колективної власності встановленої ст. 30 Закону України «Про власність» (від 26 березня 1991 року). Стаття 6 ЗУ «Про заставу» встановлює, що застава майна, яке перебуває у спільній власності, може бути передано в заставу тільки за згодою всіх співвласників. Стаття 12, цього ж Закону, передбачає, що у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. У відповідності до ст. 13 ЗУ «Про заставу» у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Стаття 12 Закону України «Про господарські товариства» (від 19 вересня 1991 року) встановлює, що власником майна є Товариство, а ст. 23 цього Закону передбачає, що його посадові особи Товариства здійснюють управління, але не мають права на розпорядження майном без згоди його власників. Статут ЗАТ «Масложир» в підпунктах 1.1., 1.2., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. встановлює, що власником майна є його акціонери. Таким чином, дозвіл на розпорядження майном надають акціонери на загальних зборах, які оформляються відповідним протоколом. Крім цього, посадові особи Товариства, у відповідності до п. 9.2.2. Статуту не мають самостійно, без дозволу загальних зборів акціонерів, укладати договори на суму вище 1% від статутного фонду. Враховуючи, що статутний фонд Товариства складавсь із його основних засобів виробництва, то за договором застави нерухомого майна від 13 листопада 1995 року, в порушення підпунктів 1.1., 1.2., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5., п. 9.2.2. Статуту, відбулась 100% передача в заставу статутного фонду. Заволодіння майном акціонерів з порушенням вимог діючого законодавства є певні дії вказані у кредитному договорі № 11414001.001 від 14 липня 1995 року, де станом на день укладення цього договору, указана довіреність від імені ЗАТ «Масложир» № 649 датована 07 серпня 1995 року. В подальшому заволодіння майном акціонерів з порушенням вимог діючого законодавства відбулось в ході укладення договору переводу боргу № 7 від 07 червня 1997 року, за яким фактично і відбувся переход майна ЗАТ «Масложир», в рамках заставного майна. Таким чином, укладення кредитного договору № 11414001.001 від 14 липня 1995 року та договору застави нерухомого майна від 13 листопада 1995 року відбулось поза волевиявленням акціонерів ЗАТ «Масложир» та в порушення чинного на той час законодавства України. Після вступу ОСОБА_10 на посаду президента ЗАТ «Масложир», на усунення зловживань у сфері управління Товариством його посадовими особами, наслідком чого є тяжкі наслідки, як для акціонерів Товариства, так і найманих працівників, ним здійснено ряд звернень до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочинів та з позовами до арбітражного суду Донецької області про визнання договорів застави майна Товариства недійсними.

Згідно Протоколу допиту ОСОБА_24 , яка з 1982 року по 1997 рік працювала в ЗАТ «Масложир» пояснила, що вона не пам`ятає, що укладався який-небудь договір застави нерухомого майна для забезпечення кредиту №1 1414001.001 від 14 липня 1995 року та їй надано було для огляду копію вказаного договору на, що вона пояснила, що такий договір не укладала та у нотаріуса ОСОБА_23 не засвідчувала, остання в свою чергу відмовилась надавати пояснення з вказаного приводу.

Також, згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що в червні 1997 року за дорученням генерального директора ЗАТ «Масложир» ОСОБА_10 до Слов`янського МВ УМВСУ звернувся начальник спец. частини ЗАТ «Масложи» про видачу однієї круглої печатки ОАО «Масложир» відповідно до рішення № 146 від 05 липня 1997 року на право виготовлення однієї круглої простої печатки була виготовлена проста кругла печатка.

Встановити осіб, які виготовили печатку ЗАТ «Масложир», що не відповідає зразку, на який видавався дозвіл, не довелось за можливе.

Також, з метою встановлення кола суб`єктів підприємницької діяльності, які займаються виготовленням штампів та печаток проведено ряд заходів, однак встановити осіб які виготовили вилучену печатку не вдалось.

Вказані суб`єкти знаходились у м. Донецьку.

Враховуючи вищевикладене, всі проведені слідчі дії, давнину подій, на теперішній час неможливо встановити осіб, причетних до виготовлення печатки, яка була вилучена у ОСОБА_12 , а також обставин її використання та встановити обставини та осіб причетних до переходу права власності акціонерів ЗАТ «Масложир» до ЗАТ «Украгропродукт», неможливо встановити умислу, мети вчинення цих дій та інших обов`язкових ознак обставин кримінального правопорушення.

Отже, проведеними в ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) та процесуальними діями протягом більше ніж 20 років, встановити осіб, які могли вчинити дане правопорушення не має можливості.

Виходячи з вищевикладеного, досудовим розслідуванням кримінального провадження за № 0001288 встановлено факт існування простої круглої печатка ЗАТ «Масложир», яка була вилучена у ОСОБА_12 та згідно Висновку експерту № 652 від 19 грудня 2000 року є такою, що не відповідає встановленому зразку простої круглої печатки ЗАТ «Масложир», на яку видавався дозвіл № 146 від 05 липня 1997 року в дозвільній системі Слов`янського МВ, разом з тим, на даний час не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

05 серпня 2020 року ОСОБА_4 подано клопотання щодо звернення до суду з клопотанням про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п.3-1 КПК України так, як останній вважає, що з моменту реєстрації кримінального провадження минуло понад 4 роки, а з моменту фактичних обставин справи більше 20 років та слідчим проведені всі необхідні слідчі дії з метою встановлення осіб причетних до виготовлення та використання підробленої печатки ЗАТ «Масложир» м. Слов`янська, а також осіб та всіх фактичних обставин незаконного переходу права власності акціонерів ЗАТ «Масложир» до ЗАТ «Украгропродукт». Будь-яких клопотань на проведення додаткових слідчих дій не має.

Просить суд закрити кримінальне провадження за № 0001288, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 18 серпня 2020 року надав до суду Заяву з проханням розглянути Клопотання у його відсутності та задовольнити Клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 18 серпня 2020 року надав до суду Заяву з проханням розглянути Клопотання у його відсутності та задовольнити Клопотання прокурора.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Так під час судового засідання достовірно було встановлено та не заперечувалось учасниками судового розгляду, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП у Донецькій області перебуває кримінальне провадження за № 0001288, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Слов`янського ВП ГУНП у Донецькій області надійшла заява ОСОБА_4 за фактом підробки та використання невстановленими особами печатки ЗАТ «Масложир», а також захоплення активів підприємства (ЄО № 9424 від 10 травня 2016 року).

В ході досудового розслідування встановлено, що 18 серпня 2016 року до Слов`янського ВП ГУНП у Донецькій області надійшла Ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про внесення до ЄРДР відомостей про те, що невстановлені особи в період часу з 1995 року по 1997 року шахрайським шляхом заволоділи майном ЗАТ «Масложир», чим спричинили матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється (ЖЄО № 20247 від 18 серпня 2016 року).

Згідно з нормами чинного КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Відповідно до положень ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи органів внутрішніх справ; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань; органів Державної кримінально-виконавчої служби України; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Згідно ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення прокурором або слідчим.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Аналіз зазначених вище положень чинного законодавства свідчить, що саме слідчий є уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні і саме до його функціональних обов`язків входить всебічне розслідування вчинених правопорушень та пред`явлення підозри особі у випадку достатності для цього доказів його провини.

Суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні є слідчий суддя.

На теперішній час конкретно в даному кримінальному провадженні суд є органом, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення кримінальної, справи у встановленому законом процесуальному порядку.

До повноважень суду (головуючого судді) у справі не входить пошук підозрюваного по справі чи аналіз процесуальної діяльності слідчого, який здійснює досудове розслідування, його професійних якостей чи аналітичного мислення в контексті даного кримінального провадження.

Суд (головуючи суддя) розглядає по факту та по суті подане клопотання прокурора та перевіряє це клопотання на відповідність вимогам чинного КПК України для таких клопотань.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Наведені норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох умов: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України, віднесено до кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 358 ч. 4 КК України, віднесено до кримінального проступку.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені ст. 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого злочину.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

Враховуючи те, що кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальними проступками, максимальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за які, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки, з моменту початку досудового розслідування кримінального провадження за № 0001288 минуло понад чотири роки, а з моменту фактичних обставин справи більше 20 років, який на момент розгляду клопотання закінчився, та зважаючи на те, що особу причетну до вчинення вищезазначеного злочину не встановлено, Клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 287, 288, 314-316, 369-370, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0001288, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001288, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 ч. 4 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .