Справа № 357/2654/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про примирення у справі за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера за віком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, в період часу з 08 вересня 2019 року по 10 січня 2020 року, перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень, словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, та призвело до психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Зокрема, 08 вересня 2019 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час якої нецензурно висловлювався на її адресу, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому за її заявою притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 08 вересня 2019 року, приблизно о 15 годині 54 хвилини, ОСОБА_6 за адресою спільного проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої висловлювався в її сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому дільничним офіцером поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області йому виписано тимчасовий заборонний припис строком на 3 доби щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_5 .

Крім того, 16 вересня 2019 року близько 19 години ОСОБА_6 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї, та в подальшому за її заявою притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23 жовтня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_6 , за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому за її заявою притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 25 листопада 2019 року близько 19 години ОСОБА_6 , за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому за її заявою дільничним офіцером Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області виписано тимчасовий заборонний припис строком на 5 діб щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_5 .

Крім того, 27 листопада 2019 року, близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на спричинення фізичних страждань ОСОБА_5 , за адресою спільного проживання, кулаком правої руки умисно наніс ОСОБА_5 удар в обличчя, а саме в область лівої щоки. Після цього вона відштовхнула його, а він взяв її лівою рукою за шию. ОСОБА_5 намагаючись вирватись, втратила рівновагу і вони разом впали на підлогу. При цьому, ОСОБА_5 впала на підлогу та вдарилась об підлогу правою задньою стороною тулубу і головою. Коли ОСОБА_5 намагалась встати та вийти з будинку, ОСОБА_6 в цей час правою рукою вхопив її за волосся та потягнув до себе.

ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді: синців в області лівої гілки нижньої щелепи та на правій нозі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 порушив вимоги тимчасового заборонного припису від 26 листопада 2019 року, відповідно до якого йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном 5 діб та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Поряд з цим, 10 січня 2020 року близько 16 години 15 хвилин ОСОБА_6 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство щодо неї.

Таким чином, своїми систематичними умисними насильницькими діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 психологічні та фізичні страждання, які завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 та призвели до погіршення якості життя потерпілої і наповнили його стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України.

Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 в ході підготовчого судового розгляду досягнуто та підписано угоду про примирення від 29 липня 2020 року. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, угода укладена з її ініціативи.

Представник потерпілої підтримала позицію потерпілої.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину, укладена за ініціативи потерпілої, а отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій ОСОБА_5 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілій зрозумілі.

Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов у справі слід залишити без розгляду за заявою потерпілої

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 липня 2020 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органном з питань пробації

Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 залишити без розгляду

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1