провадження № 274/2964/19
провадження № 1-в/0274/99/20
УХВАЛА
Іменем України
23.09.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за заявою про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 засуджений 11 червня 2004 року Апеляційним судом Київської області за п. п. 6, 9, 10, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 185, 304, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70) та звернувся з уточненою заявою про заміну йому покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. В своїй заяві ОСОБА_6 посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19. Звернувся з заявою про розгляд справи без його участі.

Захисник в судовому засіданні підтримала заяву засудженого з підстав, викладених у ній.
Представник адміністрації та прокурор в судовому засідання проти задоволення заяви засудженого заперечили за відсутністю правових підстав.

Заслухавши захисника, представника адміністрації, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 .

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19 ЄСПЛ повторює, що Договірні держави користуються широкою свободою розсуду, вирішуючи питання щодо належної тривалості покарання у виді позбавлення волі за конкретні злочини. Сам факт того, що зрештою покарання у виді довічного позбавлення волі може бути відбутим у повному обсязі не суперечить статті 3 Конвенції. Отже, перегляд покарання у виді довічного позбавлення волі необов`язково має призвести до звільнення відповідного засудженого (п. 193). Тим не менш, Суд зазначив, що оскільки ця справа стосується питання того, що покарання у виді довічного позбавлення волі є таким, яке неможливо скоротити, вона свідчить про наявність системної проблеми, для вирішення якої вимагається вжиття заходів загального характеру. Характер встановленого за статтею 3 Конвенції порушення свідчить, що для належного виконання цього рішення від держави-відповідача вимагатиметься впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі. Механізм такого перегляду повинен гарантувати перевірку у кожному конкретному випадку, чи обґрунтовано триваюче тримання під вартою законними пенологічними підставами, та має надавати засудженим до довічного позбавлення волі можливість передбачити з певним ступенем точності, що їм треба зробити, аби було розглянуто питання щодо їх звільнення, та за яких умов це можливо, відповідно до стандартів, розроблених практикою Суду (п. 194).

Отже, ЄСПЛ визначив, які заходи повинна вжити Україна для виправлення ситуації з встановленим порушенням (вжити заходи загального характеру - впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі), при цьому Судом окремо обумовлено, що застосування довічного позбавлення волі будь-яким чином не суперечить вимогам Конвенції. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суд зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (більше ніякими джерелами права).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні вказав, що стосується визнання порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з неможливістю скоротити строк довічного позбавлення волі заявника, Суд вважає, що визнання порушення вже і є достатньою справедливою сатисфакцією (п. 201).

Отже, враховуючи відсутність у Конституції України та законах України у суду повноважень замінювати покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, не суперечність застосування покарання у виді довічного позбавлення волі нормам міжнародного права, на даний час відсутні правові підстави для задоволення заяви засудженого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 64, розділом ХІІ КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1