н/п 1-кс/766/9236/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СДХерсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 07 березня 2006 року та ключ запалення.

Обґрунтування клопотання:

Сектором дізнання Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000712 від 21.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Херсонського ВП із ТСЦ МВС № 6541 надійшло повідомлення про те, що 20.10.2020 з питанням перереєстрації автомобілю марки «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, 1991 року випуску, звернувся ОСОБА_4 , 1977р.н., що керує на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 07.03.2006р. При огляді транспортного засобу було встановлено, що номер двигуна змінювався шляхом знищення механічним способом порядкової частини поза умов заводу виробника.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи було встановлено, що до ТСЦ № 6541, 20 жовтня 2020 року, з питанням перереєстрації на нового власника автомобіля «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , звернувся гр. ОСОБА_4 , 1977р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що керує на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 07 березня 2006 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 .

При огляді транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 судовим експертом ОСОБА_6 та адміністратором ТСЦ № 6541 ОСОБА_7 було встановлено, що номер двигуна змінювався шляхом знищення механічним способом порядкової частини (останніх восьми знаків) поза умов заводу виробника.

Згідно висновку експертного дослідження № 22/6541/29Д від 20.10.2020:

1.Ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 » наданого на дослідження транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, номерний знак НОМЕР_1 , не змінювався.

2.Номер двигуна наданого на дослідження транспортного засобу, змінювався шляхом знищення порядкової частини (останніх восьми знаків) номера механічним способом поза умов заводу-виробника. Для можливого встановлення первинного номеру двигуна та проведення електрохімічного травлення необхідний складний демонтаж двигуна в умовах спеціалізованого СТО.

3.Бланк наданого на дослідження документа «свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_3 , яке видано 07.03.2006 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.

В ході огляду місця події від 20.10.2020 в період часу з 15:30 по 16:05 годин за участі старшого дізнавача СД Херсонського ВП автомобіль було оглянуто та вилучено для проведення експертного дослідження.

Особа, яка перебувала за кермом автомобіля «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видала працівникам поліції ключ запалення від вищевказаного автомобілю.

Враховуючи вищевикладене, з метою проведення судових експертиз та подальшого визнання в якості речових доказів, виникла необхідність звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 07 березня 2006 року, яке є необхідним для подальшого користування вказаним ТЗ, оскільки наявні ризики заміни такого свідоцтва про реєстрацію на інше з метою приховування слідів підробки номеру двигуна та номерних знаків на автомобілі «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключ запалення від вищевказаного автомобілю, за допомогою якого здійснюється безпосереднє використання ТЗ зі слідами підробки, так як іншим шляхом не надається можливе, провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального правопорушення, а також суттєво впливає на оптимізацію проведення слідчих дій, та визначення правильної послідовності проведення таких дій.

Добросовіснм користувачем виданого ТЗ та документів на нього є гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_2 .

Доводи сторін у судовому засіданні:

Дізнавач у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити за підставами викладеними у клопотанні.

Власник майна заперечував проти накладення арешту. Пояснив, що він придбав автомобіль за усним договором купівлі-продажу, автомобілем користується два роки, використовує автомобіль для потреб сім`ї. Готовий у будь-який час надати автомобіль за вимогою слідчого.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення сторін, письмові матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України у клопотанні слідчого, серед іншого, повинно бути зазначено підстави та мету відповідно до положень статті 170цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання лише тільки частково відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст.171КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування необхідності арешту автомобіля.

Із змісту клопотання вбачається, що арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу. Накладення арешту з метою збереження речових доказів передбачено п.1 ч.2 ст.170КПК України.

Відповідно до ч.3 ст170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98КПК України.

У клопотанні дізнавач процитував статтю 98КПК України, але при цьому не зазначив, яким саме критеріям речового доказу відповідає автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалення, не конкретизував значення автомобілю, свідоцтва та ключа від запалення як речового доказу у даному кримінальному провадженні, не зазначив які сліди злочину зберегли на собі вилучені речі, які відомості містять на собі, що можуть бути використані, як доказ якого факту чи якої обставини.

У постанові про визнання речових доказів також не зазначено за якими критеріями вилучене майно дізнавач визначив речовим доказом, а тільки процитував статтю 98КПК України, яка визначає загальні правові підстави для визначення матеріальних об`єктів речовими доказами.

Дізнавач в клопотанні не доведено, що автомобіль, ключі до транспортного засобу є знаряддями вчинення злочину, що наявні якісь достатні дані, які б свідчили, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України і можуть бути використанні як доказ чи обставин, що встановлюються в кримінальному провадженні щодо вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України,

У клопотанні дізнавач зазначає, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст.290КК України, при цьому правової кваліфікації не зазначається, а тільки частину статті і статтю, вказуючи, що автомобіль вилучено тому, що «номер двигуна змінювався шляхом знищення механічним способом порядкової частини (останніх восьми знаків) поза умов заводу виробника», тоді як за ч.1 ст.290КК України злочином є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна або кузова, шасі або замка, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе;

1)що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Суду не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач у клопотанні не зазначив і в судовому засіданні не довів яке має бути виконано завдання, що потребує арешту майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дізнавачем не було доведено можливість використання майна як речового доказу, при цьому власник майна позбавляється права користування ним на невизначений період.

Необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію автомобіля у клопотанні взагалі не обґрунтовується.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує особі мирне володіння майном, однак її право може бути обмежено з боку держави на певних умовах, передбачених законом, та лише у суспільних інтересах.

Умов для арешту, передбачених законом, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.173КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу.

Слідчому судді не було доведено необхідність такого арешту та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст.170КПК України, оскільки слідчий звертався за арештом з метою збереження майна як речового доказу. Із обставин, що були встановлені слідчим судом ризику знищення автомобілю не існує, відчужити володілець не зможе через технічні причини, які стали підставою відмови у його реєстрації.

Оскільки слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання вилучені автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Відмовити дізнавачу СДХерсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобілю марки «MERCEDES-BENZ» 408ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 07 березня 2006 року та ключ запалення.
Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1