Провадження № 1-кс/161/8183/20
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 18 листопада 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 21.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 06.11.2020, зокрема автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350», 2017 р.в., н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 з позбавленням ОСОБА_6 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000862 від 21.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364-1 КК України.
В ході досудового розслідування виникли підстави вважати, що проведення реєстрації транспортного засобу марки «Lexus» моделі «RX350» кузов № НОМЕР_2 проведена з порушенням чинного законодавства.

06.11.2020 року автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350» кузов № НОМЕР_2 був зупинений по пр. Перемоги у м. Луцьку та в подальшому, в ході проведення огляду місця події вказаний автомобіль вилучено та поміщено на зберігання на арешт майданчик.

Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженні, надання діям винних осіб правової оцінки, виникла необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно -автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Зважаючи на достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб є об`єктом кримінально-протиправних дій, він відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовим доказом.

Постановою від 21 жовтня 2020 року автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні №0000862 від 21.10.2020 року.

Необхідність в накладенні арешту на автомобіль зумовлена метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, тобто збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлені відомості, які дають достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350» кузов № НОМЕР_2 незаконно зареєстрований на території України та є об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою запобігання можливості його приховування чи знищення, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала частково, та просила накласти арешт на автомобіль шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування автомобілем.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо накладення арешту на транспортний засіб в частині позбавлення права власника відчуження та розпорядження автомобілем, однак заперечував щодо позбавлення права користування автомобілем.
Заслухавши поясненя учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на транспортний засіб, який було вилучено під час огляду місця події, оскільки це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, воно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Разом з тим, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Встановлено, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000862 від 21.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364-1 КК України.

З витягу з ЄРДР за №0000862 вбачається, що Луцьким відділом поліції ГУНП у Волинської області проводиться досудове розслідування щодо наступних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: службові особи юридичної особи приватного права ПП «Діос Авто» умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, зловживаючи повноваженнями, шляхом внесення неправдивих відомостей до договору комісії № 4400-12/2019 від 28.12.2019 з ТзОВ «7777-Авто Волинь», вчинили перереєстрацію в ТСЦ 0741 РСЦ МВС транспортного засобу марки "LEXUS" моделі RX350, кузов № НОМЕР_3 , чим завдали значної шкоди інтересам ТзОВ «7777-Авто Волинь».

21 жовтня 2020 року постановою дізнавача ОСОБА_7 оголошено розшук транспортного засобу марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (а.с. 14).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.11.2020 року транспортний засіб марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на зберігання на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 34.
Відповідно до довідки з бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України від 01.10.2020 року автомобіль марки «Lexus» моделі «RX350» кузов № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 .

На переконання слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні довів, що для збереження транспортного засобу марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , як речового доказу, слід накласти арешт на нього.

На підставі встановлених обставин, суддя приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя наголошує, що в даному випадку суспільний інтерес, який полягає в з`ясуванні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, дозволяє втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується з приписами ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи дане питання, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту саме із забороною користування автомобілем. Крім того, в ході розгляду клопотання слідчий не наполягала на накладенні арешту на автомобіль в цій частині.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності,необхідність проведення слідчих дій у провадженні, слідчий суддя вважає за необхідним накласти арешт шляхом заборони відчужувати автомобіль без заборони користування ним, передавши на відповідальне зберігання власнику.

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України, з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме накладає арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

В зв`язку з чим необхідно накласти арешт та передати на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 його власнику ОСОБА_6 .
При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.173 КК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

З метою збереження речового доказу, накласти в межах даного кримінального провадження арешт на транспортний засіб марки «Lexus» моделі «RX350» д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , шляхом позбавлення ОСОБА_6 права на відчуження та розпорядження транспортним засобом до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

Транспортний засіб марки «Lexus» моделі «RX350» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 передати власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши його відповідальною особою за збереження даного майна.

В решті клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1