КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/2589/19
Провадження №11-сс/824/4973/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора міста Києва щодо недотримання розумних строків слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження №0000017 від 11.02.2019 року повернуто особі, яка подала скаргу, разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність прокурора прокуратури міста Києва місцезнаходження якого визначено за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що територіально не відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києві.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Київ від 31.08.2020 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити на розгляд до суду першої інстанції.
Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року ОСОБА_6 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали ним із суду отримано не було, а з наявної в ЄДРСР інформації, лише 07.09. 2020 р. дізнався про наявність оскаржуваної постанови, і вже 08.09.2020 р. ним була надіслана апеляційна скарга.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ним до Дніпровського районного суду м. Києва було подано відповідно до ст. 303 КПК України скаргу на бездіяльність прокурора міста Києва щодо недотримання розумних строків слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження №0000017 від 11.02.2019 року.

ОСОБА_6 вказує на те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог територіальної та інстанційної підсудності.
Апелянт зазначає, що в пункті з інформаційного листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100,ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо). У таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК і не регламентує діяльність слідчого судді.

Також ОСОБА_6 зазначає, що в пункті 1 інформаційного листа ВССУ №223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» передбачено, що відповідно до ч. ст. 132 КПК усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.
Відтак, на переконання апелянта, правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).
ОСОБА_6 зазначає, що оскільки слідчий відділ Дніпровського УП ГУНП знаходиться, як орган досудового розслідування знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, а тому й його скарга справа має розглядатись саме Дніпровським районним судом м. Києва.

ОСОБА_6 та прокурор Київської міської прокуратури, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися. При цьому від прокурора будь - яких клопотань не надходило, разом з тим, ОСОБА_6 ще в заяві, доданій до апеляційної скарги просив проводити розгляд апеляційної скарги у його відсутність. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність учасників.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Колегія суддів відзначає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_6 не пропустив, адже, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена без виклику ОСОБА_6 , копію ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року ОСОБА_6 не отримував, а виявив її 07.09.2020 р. в ЄДРСР, і вже 08.09.2020 року направив а апеляційну скаргу подав, а тому за таких обставин, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 не пропустив.

По суті апеляційної скарги слід зазначити наступне.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 13.08.2020 р. на адресу Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Прокуратури м. Києва щодо нерозгляду його скарги, поданої в порядку ст. 308 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 р. вказана скарга повернута особі, яка її подала в зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з наступного.
Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що в провадженні Дніпровського районного управління ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000017 від 11.02.2019 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому ОСОБА_6 допитаний в якості потерпілого.
24.07.2020 року зв`язку з недотриманням слідчим та прокурором в даному кримінальному провадженні розумних строків, ОСОБА_6 , звернувся до прокурора м. Києва, як вищестоящого прокурора зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України, яка прокуратурою м. Києва була отримана 29.07.2020 р., проте, в передбачений 3-х денний термін розглянута не була, що змусило ОСОБА_6 звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора.
Так, інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування передбачено главою 26 КПК України.
При цьому, якщо відповідно до вимог ст.ст. 303-306 КПК України передбачено, що скарги на визначені в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора мають розглядатися слідчим суддею місцевого суду, то згідно зі ст. 308 КПК України не дотримання процесуальних строків під час досудового розслідування може бути оскаржено прокурору вищого рівня, а отже, саме він є уповноваженим на їх розгляд та уповноваженим на реагування щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування.
Відтак, стаття 308 КПК України є своєрідним винятком із встановленого загального правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора на досудовому розслідуванні, зокрема, у частині визначення уповноваженого на розгляд таких скарг суб`єкта.
Саме ця особливість щодо суб`єкта, уповноваженого на реагування щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування, спростовує позицію апелянта щодо загального правила територіальної підсудності розгляду скарг за місцем знаходження органу досудового розслідування, і на думку колегії суддів, такі скарги мають розглядатись за місцем знаходження відповідної прокуратури, до прокурора якої подається скарга в прядку ст. 308 КПК України. Спростування такої позиції колегії суддів не містить і інформаційний лист ВССУ №223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні», на який посилається в апеляційній скарзі апелянт.
З врахуванням того, що з матеріалів судового провадження вбачається, що скарга ОСОБА_6 в порядку ст. 308 КПК України подавалась до прокурора Прокуратури м. Києва, а місцезнаходження вказаної прокуратури - м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що територіально не відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, то висновок слідчого судді про те, що така скарга не підлягає розгляду в цьому суді, є обґрунтованим.
Вимогами п.3 ч.2 ст. 304 КПК України імперативно передбачено повернення скарги особі, яка її подала в разі, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді, що слідчим суддею й було зроблено.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що висновок слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 є правильним, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора міста Києва щодо недотримання розумних строків слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження №0000017 від 11.02.2019 року повернуто особі, яка подала скаргу - залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4