Справа № 548/1448/20
Провадження №1-кп/548/51/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000041 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , громадянина України,уродженця м. Кзил-Орда, Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має , інвалідності не має, судимий:

1) 20.06.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, за ст.187 ч.1 та ст.69 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 1 рік 6 місяців

2) 25.01.2012 року Приморським районним судом м. Одеси, за ст.121 ч.1, вид покарання позбавлення волі на основі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання згідно до вироку від 20.06.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області більш суворим покаранням у вигляді 5 років позбавлення волі.

25.03.2016 року звільнений на підставі постанови Малинівського районного суду м. Одеси на підставі ч.5 ст.72 КК України після відбуття покарання

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:
16.08.2020 року близько 16-45 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у магазині, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , та діючи з прямим умислом, в ході сварки із власницею вказаного магазину ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення, перескочивши торгівельний прилавок, наніс ОСОБА_5 пальцями кистей, стиснутими в кулак, не менше 18 ударів у різні частини тіла, з них: в область потиличної області не менше 2-ох ударів, по обличчю не менше 4-ох ударів, по тулубу - не менше 2- ох ударів, по правій руці не менше 3-ох ударів, по лівій руці не менше 5-ти ударів, по правій нозі - не менше 1 удару, по лівій нозі - не менше 1 удару.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, припухлості м`яких тканин на голові, синців на обличчі, по правій бічній поверхні шиї, правому плечі, правому ліктьовому суглобі, правовому та лівому передпліччях, лівій кисті, лівому плечовому суглобі, грудній клітці зліва, лівому стегні та правій ступні, які згідно висновку експерта №73 від 19.08.2020 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального проступку визнав , але відмовився давати покази суду з власних міркувань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються між собою, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала суду, що ОСОБА_7 з Одеської області, близько 4 років проживає на території села, жодного дня не працював, жив за рахунок жінки, яка його «виписала». 16.08.2020 року близько 16 години ОСОБА_7 зайшов у магазин с. Бутівці в кепці з козирьком в темному одязі. Перед прилавком стояли столи і стільці. Він перекинув їх, підійшоввши до потерпілої почав бити її за прилавком, поваливши на підлогу, катував 15-20 хв., а саме викручував суглоби, ставав коліном на горло, бив обличчям об підлогу. Вона спочатку говорила, що розповість сину, поліції, потім кричала. Кілька днів не їла, а коли почала їсти, то опустилося піднебіння, можливо від крику. Ударів було біля 20, а також викручування рук. Увесь час була обличчям в підлогу. Коли до магазину зайшла ОСОБА_8 з поліцейськими- його співмешканка, Сказала « ОСОБА_9 , що ти робиш?», якби не вони то він би убив її. Наполягала на суворій мірі покарання.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала суду, що 16.08.2020 р., біля 14:00 підїжала ОСОБА_11 на велосипеді яка кричала, після цього визвала наряд поліції, написала на неї заяву. Поїхали її допитати. Приїхали хлопець і дівчина. Дівчина не захотіла йти, сказала на водія «іди ти» коли вони зайшли в магазин, ОСОБА_9 тримав ОСОБА_12 лише за руки і відразу пішов. У магазині був стіл перевернутий що стоїть перед прилавком. Галя ОСОБА_13 на підлозі, а ОСОБА_9 тримав її за руки, сидячи зверху.

- показами свідка ОСОБА_14 , яка показала суду, що проживає в селі Княжа Лука. 16.08.2020 року поїхала в с.Бутівці в магазин купити миску. Виходячи з магазину, зіткнуалась з обвинуваченим, від якого почула перегар.

- показами свідка, ОСОБА_15 , який показав суду, що був в с. Ульянівці в магазині, близько 17:00 подзвонила його мама та попрохала щоб він приїхав в с.Бутівці до неї. Приїхавши, побачив, що обвинувачений сидів на ступеньках, він з ним привітався і пішов в магазин. Була поліція. В магазині все перевернуто, побитий стіл. На мамі виявив багато тілесних ушкоджень.

- показами свідка, ОСОБА_16 , який показав суду, що 16.08.2020 року прибувши на виклик поліції, зайшовши до магазину в с.Бутівці та побачив, як ОСОБА_4 сидячі зверху на потерпілій та наніс один удар рукою в спину ОСОБА_5 , він як працівник поліції прийняв міри щодо припинення протиправної поведінки.

Крім показів потепілої та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступка передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР від 18.08.2020 року ;

- заявою та протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.08.2020 року ;

- рапортом оперативного чергового від 16.08.2020 року,яким зафіксовано, що ,

- висновком експерта № 73 від 19.08.2020 року та 73 А/80 від 28.08.2020 року;

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 26.08.2020 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 27.08.2020 року та фототаблицею до нього, за участю потерпілої, зафіксованого за допомогою фотозйомки, згідно якого було відтворно обставини вичнення кримінального правопорушення.

Врахувавши позицію обвинуваченого, допитавши в судовому засіданні потерпілу , свідків та дослідивши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, який вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з вимогами ч. 3ст. 62 Конституції Українита Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. ст.21,22,30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник,а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

У відповідності до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із положеннями ст.22 КПК України суд зберігає об`єктивність та неупередженість, в тому числі не надаючи переваг будь-якій стороні кримінального провадження.

Крім цього, пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обгрутовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом , суд вважає, що вони у своїй сукупності без усяких сумнівів, дають можливості дійти обґрунтованого висновку щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, думку потерпілої , обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами,які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67КК України, є вчинення проступку особу, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення проступку особою щодо особи похилого віку.

Пленум Верховного Суду України у своїйпостанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, раніше неодноразово судимий та вичнив тяжкі злочини проти життя та здоров"я особи та злочин проти власності (розбій),за місцем проживання характеризується посередньо, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального прапорушення, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді арешту сроком на п"ять місяців, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Майнової шкоди не завдано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п"ять ) місяців.

Обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду м. Хорол негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.01.2021 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1