У Х В А Л А
іменем України

31 серпня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , законного представника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

31.08.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_7 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000675 від 30.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 186, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучений під час обшуку 28.08.2020 мобільний телефон "Redmi" c.n. НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у злочині, передбаченому частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України, вчиненому 25.07.2020 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 . Предметом злочину були грошові кошти потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 116 241 грн 27 коп.

Під час досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_10 , який показав, що 25.07.2020 він перебував вдома та ввечері йому зателефонував ОСОБА_4 і запропонував зустрітися, а під час зустрічі придбав у нього мобільний телефон "Redmi" за 5 500 грн 00 коп.

28.08.2020 під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон, щодо якого в клопотанні вимагається арешт.

Слідчий вважав, що тимчасово вилучений мобільний телефон може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Ухвалою слідчого судді від 31.08.2020 призначено судовий розгляд клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання, з підстав викладених в ньому.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечувала мотивуючи тим, що обшук проведено за її відсутності з порушенням права на захист, тому вважає, що телефон вилучений незаконно.

Законний представник ОСОБА_6 проти клопотання заперечувала з підстав, зазначених захисником, а також пояснила, що надавала своєму сину кошти для придбання цього телефону.

Підозрюваний ОСОБА_4 будь-яких пояснень з приводу клопотання не надав.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 7 статті 236 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000675 відомості про зазначені кримінальні правопорушення внесено до реєстру 30.07.2020 та 04.08.2020, з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень - частина 3 статті 186, частина 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Зі змісту витягу з ЄРДР, а також копій матеріалів кримінального провадження та клопотання вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, часом вчинення якого є приблизно 16:00 година 25.07.2020.

Свідок ОСОБА_10 був допитаний 30.07.2020 та показав про обставини, за яких 25.07.2020 близько 17-18 години ОСОБА_4 придбав у нього мобільний телефон за 5 500 грн.

З протоколу обшуку від 28.08.2020 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон "Redmi" c.n. M1908C3XG чорного кольору.

В подальшому, постановою слідчого від 28.08.2020 вилучений мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, тимчасово вилученим є мобільний телефон, щодо якого є підстави вважати, що він був придбаний підозрюваним через короткий проміжок часу того ж числа, коли мало місце відкрите викрадення майна ОСОБА_9 , у якому він підозрюється, та за кошти, отримані в результаті кримінального правопорушення.

Зазначене вказує на наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 96-1 та п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, що вимагає заходів для збереження тимчасово вилученого мобільного телефона з мотою забезпечення його можливої спеціальної конфіскації.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України.

Відсутні підстави вважати, що мобільний телефон вилучено з порушенням процесуальних норм.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений мобільний телефон відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 236, 237 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, користування та розпорядження, на вилучений під час обшуку 28.08.2020 мобільний телефон "Redmi" c.n. НОМЕР_1 , чорного кольору.

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1