Дата документу 26.11.2020
Справа № 334/4370/20
Провадження № 1-кп/334/929/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001752 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, українка, громадянка України, яка має середню освіту, працює на посаді продавця у продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 3, ст.358 ч. 4 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , з метою реалізації та доведення до кінця свого вищезазначеного злочинного умислу, спрямованого на придбання права власності на майно, а саме на житлову квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 326 965,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою у великих розмірах, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 24.01.2019 року прибула до приміщення «Центр надання адміністративних послуг» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де надала державному реєстратору завідомо підроблене свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане 20.02.2001 районною адміністрацією по Шевченківському району м. Запоріжжя, на підставі якого державним реєстратором 28.01.2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 про що були внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були власниками зазначеної квартири на час проведення державної реєстрації права власності на квартиру померли, спадкоємців за законом чи заповітом не мають, спадкові справи з часу відкриття спадщини не заведено.
Тобто, за відсутності спадкоємців за законом та заповітом на квартиру АДРЕСА_2 мала перейти у комунальну власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в порядку передбаченому положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України, як відумерла спадщина.
Таким чином, Запорізька міська рада як представницький орган територіальної громади м. Запоріжжя, зобов`язана була прийняти у власність відумерле майно, однак внаслідок дій ОСОБА_4 , була позбавлена такої можливості.
Відповідно до висновку судового експерта №1160-20 від 29.07.2020, ринкова вартість квартири, загальною площею 30,33 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 становить 326 965,00 гривень.
Отже, в результаті умисних дій ОСОБА_4 , Запорізькій міській раді завдано матеріальної шкоди на суму 326 965,00 гривень, що на момент скоєного злочину в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинила інтересам держави в особі Запорізької міської ради, як представницького органу територіальної громади м. Запоріжжя матеріальну шкоду у великих розмірах.
Крім цього, ОСОБА_4 маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, який придбала в період часу до 24 січня 2019 року, а саме свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане 20.02.2001 районною адміністрацією по Шевченківському району м. Запоріжжя, згідно якого ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом її приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», таким чином, ОСОБА_4 придбала завідомо підроблений документ, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка посвідчує факт набуття нею права власності на вищезазначене житло в порядку приватизації та яка може бути використана як документ - доказ у правозастосовчій діяльності, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів місцевого самоврядування у відповідності до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», після чого, з метою реалізації та доведення до кінця свого вищезазначеного злочинного умислу, спрямованого на використання завідомо підробленого документа,достовірно знаючи що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 24.01.2019 прибула до приміщення «Центр надання адміністративних послуг» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, 137, де надала державному реєстратору завідомо підроблене свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане 20.02.2001 районною адміністрацією по Шевченківському району м. Запоріжжя, тобто використала завідомо підроблений документ на підставі якого державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 про що були внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свої вину, у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала, зазначила що їй дуже соромно за скоєне. Пояснила, що вона спів мешкала із чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , який запропонував їй оформити на її імя квартиру. Вона підписувала якісь документи та віддавала їх ОСОБА_8 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , просила суд, при винесенні вироку обвинуваченій, врахувати визнання нею вини, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєні інкримінованому їй кримінальних правопорушеннях - доведеною.
Крім визнання обвинуваченою вини вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.190 ч. 3, ст.358 ч. 4 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення у судовому засіданні, а саме:
Висновком експерта № 1160-20 від 29.07.2020 р. на підставі даних судової оціночно-будівельної експертизи експерт дійшов до наступних висновків:
Ринкова вартість об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_4 станом на 28.01.2019, визначена порівняльним підходом (з округленням імовірно склала 326965 гривень.
Відомостями зі справи №101 Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, де на заяві по державну реєстрацію прав та їх обтяжень міститься підпис ОСОБА_4 з поміткою отримала документи в повному обсязі ОСОБА_4 .
Довіреністю, нотаріально посвідченою, якою ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_9 представляти її інтереси як власника кВ. АДРЕСА_2 .
Відомостями з Витягу з ДРРПНМРПВ у якому зазначено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Відомостями з Технічного паспорту на квартиру у житловому будинку, у якому зазначено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Інші письмові докази, які надала сторона обвинувачення, у судовому засіданні, а саме: Приватизаційна справа №927-1043 Шевченківської районної адміністрації Запорізької області, опис інвентаризаційної справи по АДРЕСА_5 , лист ГТУЮ у Запорізькій області 5 держ. нот. Контори про надання інформації від 12.08.2019 року №2620,01-16, лист ЗМР РАЗМР по Шевченківському районну від 11.05.2019 року №0711/01-34/01, розпорядження голови районної адміністрації №1007 від 19.04.2002 року, заяву ОСОБА_6 на ім`я Шевченківської районної адміністрації, довідку про склад сім`ї,розрахунок площі квартири що приватизується та свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 суд не приймає до уваги, оскільки вони носять інформативний характер та не підтверджують жодної обставини викладеної в обвинувальному акті.
Таким чином, аналізуючи всі здобуті докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.190 ч. 3 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах; та ст.358 ч. 4 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким злочином, та злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка офіційно працює, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня», КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судима.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, є визнання вини.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочинів, особу винної та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:
-за ст..190 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
-за ст..358 ч.4 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк тривалістю один рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти з уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1