Справа № 544/818/20
№ пров.1-кп/544/127/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

16 жовтня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000186 від 25.05.2020, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.03.2002 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 30.11.2006 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.12.2006 Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 20.10.2010 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 14.06.2016 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 16.07.2020 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

23.05.2020, точного часу не установлено, у м. Пирятин Полтавської області, ОСОБА_3 , через незачинені двері, проник до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «26 Formula x-rover DD», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1388 від 15.06.2020 становить 4686,99 грн., належний ОСОБА_6 . Викраденим велосипедом ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, продавши його невстановленій особі.

Окрім того, 25.05.2020 в проміжок часу із 16:00 по 17:30 годину, у м. Пирятин ОСОБА_3 через незачинені двері, проник до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Ardis Quick», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1343 від 15.06.2020 становить 4218,33 гривень, належний ОСОБА_7 . Викраденим велосипедом ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, продавши його невстановленій особі.

Окрім того, 30.05.2020 о 12:20 годин, у м. Пирятин ОСОБА_3 через незачинені двері, проник до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Crossride Skyline», вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 1341 від 12.06.2020 становить 2400 грн., належний ОСОБА_8 . Викраденим велосипедом ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд продавши його невстановленій особі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 4218 грн. 33 коп. та 10 000 грн моральної шкоди. Просить стягнути з обвинуваченого на його користь у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпілі не заперечували проти такого порядку розгляду справи, про що потерпілі подали заяви, і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному і прохає вибачення, більше йому добавити нічого.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, розлучений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_3 був раніше 16.07.2020 засуджений Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, до ухвалення вироку Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 16.07.2020, а саме 23.05.2020, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 лише з ізоляцією від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.

Відбувати покарання з огляду на вище наведене обвинувачений ОСОБА_3 повинен в місцях позбавлення волі.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнав частково, не погодився сплатити потерпілому моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч.2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4218,33 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вартість велосипеда марки «Ardis Quick» відповідно висновку судової товарознавчої № 1343 від 15.06.2020 може становити 4218,33 грн та не оспорюються обвинуваченим.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Заявлені позовні вимоги потерпілим ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки цивільним позивачем не надано суду жодного доказу на обґрунтування наявності моральної шкоди, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, потерпілим ОСОБА_7 на підтвердження понесених ним витрат на скаладння цивільного позову у кримінальному провадженні у розмірі 600 грн надана квитанція № 31/7 від 31.07.2020, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбування покарання обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 червня 2020 року.

Суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п. 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 16.07.2020, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 11.06.2020.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 4218 грн. 33 коп та витрати понесені на складання цивільного позову у кримінальному провадженні у розмірі 600 грн, а всього на загальну суму 4818 ( чотири тисячі вісімсом вісімнадцять) гривень 33 копійки. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.
Речові докази по справі: фрагменти сидіння та спинки відірваного дитячого сидіння із викраденого велосипеду та пасатижі (плоскогубці), які зберігається в камері зберігання речових доказів Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироку законної сили знищити, куртку синього кольору в яку був одягнутий під час вчинення злочинів ОСОБА_3 та яка зберігається в камері зберігання речових доказів Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироку законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок UA0016379, отримувач Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ)-37958534, код банку (МФО) - 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) витрати за проведені судово товарознавчі експертизи № 1343 від 15.06.2020, № 1341 від 12.06.2020 та № 1388 від 15.06.2020 у сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одну) гривню 40 копійок, у кримінальному провадженні № 0000186.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Цивільний позивач по справі: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешканець АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 .

Цивільний відповідач по справі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий Прилуцьким РВ УМВС України в Чернігіській області 02.02.1999.

Суддя ОСОБА_1