№/п 1-кс/317/32/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 29.03.2017 року про зупинення досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга, подана захисником адвокатом ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 29.03.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0002250 від 19.12.2016 року, у якій заявник зазначив, що 13.01.2021 року під час проведення судового засідання з розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного у вигляді тримання під вартою, після затримання 13.01.2021 року ОСОБА_3 , стороні захисту стало відомо, що 29.03.2017 року підозрюваний був оголошений у розшук та слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про зупинення досудового розслідування, яку внесено до ЄРДР 06.04.2017 року, після спливу строку домашнього арешту, який був обраний слідчим суддею ухвалою від 21.03.2017 року на строк 16 днів до 05.04.2017 року.

Захисник зазначає, що жодних підстав для оголошення у розшук підозрюваного не було, він не порушував умови домашнього арешту, мешкав за своїм місцем реєстрації, від слідчого не ухилявся, жодної повістки не приходило. У зв`язку з тим, що копія постанови про зупинення досудового розслідування стороні захисту не направлялась, вважає, що строк на її оскарження пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити, скасувати постанову слідчого, оскільки він не ухилявся від слідства, постійно проживав зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 , у 2017 році у нього народилася дитина, жодних повісток чи викликів від слідчого не отримував.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, вважав, що редакція статті 280 КПК України, що діяла на час винесення оскаржуваної постанови слідчого дозволяла не оголошуючи особу у розшук, зупинити досудове розслідування якщо особа ухилялася від слідства, тому просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, зазначив, що у матеріалах кримінального провадження немає жодних документів в обґрунтування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора, надав письмові пояснення.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, просив слідчого суддю розглядати скаргу за його відсутності, про що надав заяву, проти чого не заперечували підозрюваний, слідчий та прокурор.

Слідчий суддя, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, заслухавши думку підозрюваного, слідчого, прокурора, приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може постановити ухвалу, зокрема, про скасування рішення слідчого.

Слідчим суддею при розгляді скарги встановлено наступне.

27.12.2016 року, ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинене повторно.
05.02.2017 р. ОСОБА_3 було оголошено у розшук.
20.03.2017 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2017 року про надання дозволу на затримання з метою приводу, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 від 21.03.2017 р. ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 16 днів, тобто до 05.04.2017 р. включно, в межах строків досудового розслідування.
На вищезазначену ухвалу захисником ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, яка судом апеляційної інстанції 03.04.2017 р. була залишена без змін.
Проте, 29.03.2017 р. постановою слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 досудове розслідування було зупинено внаслідок того, що ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування і його місцезнаходження невідоме, але у розшук ОСОБА_3 оголошено не було.
Слідчий суддя вважає, що подана захисником адвокатом ОСОБА_6 скарга на постанову про зупинення досудового розслідування від 29.03.2017 року, подана з пропуском процесуального строку з поважних причин, оскільки про неї він з підозрюваним дізналися у судовому засіданні 13.01.2021 року під час розгляду слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного у вигляді тримання під вартою, після затримання 13.01.2021 року ОСОБА_3 , тому ухвалою слідчого судді від 14.01.2021 року на підставі ст. 117 КПК України було поновлено процесуальний строк для подання скарги та скарга була прийнята до розгляду, адже всупереч вимог ч. 4 ст. 280 КПК України копія постанови слідчого не була направлена та отримана стороною захисту.

Відповідно до ст. 280 ч.1 п.2 КПК України (в редакції Закону України чинного на час прийняття постанови від 29.03.2017 року) досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Частина 2 зазначеної статті встановлює, що до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Згідно позиції Верховного Суду, що міститься у Постанові від 30.05.2019 року у справі № 639/793/17 під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.
Відповідно до ч.1 ст.281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук.
Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження.
Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.
Оскаржувана постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від 29.03.2017 року не містить належного мотивування, посилання на те, які саме слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії були проведені слідчим для встановлення місцезнаходження особи підозрюваного, з якого часу він переховується, чи порушує обраний напередодні слідчим суддею 21.03.2017 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, чи викликався він до слідчого для проведення слідчих дій та коли саме, тощо.

У постанові слідчого лише вказується на те, що «на теперішній час підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, тому досудове розслідування по кримінальному провадженню необхідно зупинити». Посилаючись на те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії проведені, на підставі ст. 280 ч.1 п.2 КПК України, слідчий ОСОБА_7 , своєю постановою зупинив досудове розслідування у кримінальному провадженні. Постанову погодив прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 .

Як зазначив прокурор у судовому засіданні, жодних документів щодо порушення умов домашнього арешту підозрюваним, повісток про виклик до слідчого та даних, щоб свідчили про ухилення ОСОБА_3 від слідства, зміну їм місця проживання, та стали підставою для прийняття слідчим 29.03.2017 року постанови про зупинення досудового розслідування, матеріали кримінального провадження не містять.

У розшук підозрюваного ОСОБА_3 було оголошено постановою слідчого ОСОБА_9 лише 04.03.2020 року, а оперативно-розшукову справу заведено 12.01.2021 року, після чого наступного дня - 13.01.2021 року за місцем постійного проживання та реєстрації було затримано підозрюваного ОСОБА_3 , що вказує на те що підозрюваний не ухилявся від слідства.

Усе викладене свідчить про бездіяльність слідчого, тяганину у проведенні досудового розслідування кримінального провадження, у якому особі повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, формальне зупинення досудового розслідування без належних для того підстав, зволікання у оголошенні особи у розшук та встановленні місцезнаходження розшукуваної особи.

За таких підстав, постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 29.03.2017 року не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 117, 280, 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 29.03.2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002250 від 19.12.2016 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України.

Направити копію ухвали слідчого судді начальнику ГУНП в Запорізькій області для належного реагування на бездіяльність посадових осіб Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області щодо тяганини у проведенні досудового розслідування особливо тяжкого кримінального провадження, зволіканні у оголошенні особи у розшук та встановленні місцезнаходження розшукуваних осіб, проведення службової перевірки та притягнення винних осіб до відповідальності.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1