ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000953 від 27 травня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.12.2009 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.76 КК України до позбавленні волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 29.10.2010 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 рік 1 місяць по вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2009, до відбуття визначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 30.07.2012 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 9 днів;
- 08.07.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до позбавленні волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року приблизно о 22 год. 50 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №2 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , і в цей час між ними, на ґрунті особистих неприязних стосунків розпочався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці, а саме: біля будинку № 2 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, у вказаний день тачас, а саме: 26.05.2015 року приблизно о 22 год. 50 хв., з мотиву особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень у потерпілого та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс два удари ОСОБА_6 в область обличчя, від чого останній впав на асфальтовану частину пішохідного тротуару по пр. Слобожанському в м. Дніпро.
Після отриманих тілесних ушкоджень в область обличчя, потерпілий ОСОБА_6 , подолавши біль, піднявся з асфальтованої частини пішохідного тротуару, а ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій, бажаючи спричинити шкоду здоров`ю потерпілого, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_6 знову впав спиною на асфальтовану частину пішохідного тротуару біля буд. № 2 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, не маючи змоги самостійно себе захистити, внаслідок чого ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом потерпілого, продовжуючи свої протиправні дії, наніс один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_7 , від чого останній втратив свідомість, а ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді:
-відкритої проникаючої черепно-мозкової та лицьової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії, переломів кісток основи та склепіння черепу (лобної кістки ліворуч, тім`яної кістки ліворуч та основної кістки), численних переломів кісток лицьового черепу (перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 3, переломів виличної кістки ліворуч та праворуч, перелому кісток носу), з явищами гемосинусу обох гайморових пазух, основної пазухи та решітчастого лабіринту, перелому тіла нижньої щелепи, синців в обох параорбітальних областях, забійної рани лівої надбрівної дуги, численних внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі та голові, забійних саден в лобній області та спинки носа, контузії лівого ока, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, з неповним паралічем окорухомого нерву ліворуч, з розвитком в посттравматичному періоді енофтальму та часткової низкохідної атрофії зорового нерву лівого ока; які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;
-закритої тупої травми грудної клітини, з переломами 5-го та 6-го ребер по задьор-пахвовій лінії ліворуч та 7-го ребра по передньо-пахвовій лінії ліворуч, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час слугує меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід обмежений у часі датою набрання чинності вироку, після чого підлягає скасуванню. Строк відбування покарання рахувати з 26 серпня 2020 року.
Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,124,349,370,373,374,376,394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 26 серпня 2020 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1