Справа №373/1431/17
Провадження №1-кп/359/33/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» під час судового розгляду в кримінальному провадженні №0000218, внесеного до ЄРДР 06.07.2016 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого згідно вироку Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 15.12.2014 року за ч.2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , -

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 185 КК України, -

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 24.00 год. 31.01.2021 року.
Під час судового засідання, 11.01.2021 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено та долучено до матеріалів справи письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту у відділенні №1 Київської туберкульозної лікарні №2 для можливості його подальшого лікування, оскільки в слідчому ізоляторі немає відповідних умов.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, зважаючи на відсутність підстав цьому та особу обвинуваченого, у якого була можливість лікуватись, однак останній цього не робив та переховувався від суду.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого та прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2020 року.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я його дружини, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.
При продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого згідно указаної ухвали, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням зазначеного.
Як встановлено раніше, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства.
До даного твердження суд прийшов згідно поведінки обвинуваченого на протязі розгляду даного кримінального провадження у суді. Так, судом раніше відносно ОСОБА_4 обирався інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак останній умови запобіжного заходу порушив, про що свідчить перебування ОСОБА_4 у розшуку та зупинення провадження на підставі ухвал суду від 30.04.2020 року та 02.10.2020 року до його розшуку та доставки до суду. У зв`язку з цим ОСОБА_4 і було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 03.12.2020 року.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ним явки до суду під загрозою можливого покарання, доказом чого є неодноразове оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у розшук.
Таким чином, на думку суду, ОСОБА_4 , не виправдав довіри суду та вчинив відповідні порушення обов`язків, передбачених йому для домашнього арешту.
Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом у відділенні №1 Київської туберкульозної лікарні №2 не свідчить про дотримання умов даного запобіжного заходу та відсутність спроби уникнення покарання шляхом чергового переховування від суду останнім.
З цього приводу, в пункті 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.
При цьому, суд враховує, що при дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 до суду в судові засідання неодноразово не з`являвся без поважних на те причин.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ним явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів.
Згідно відповіді Київської міської медичної частини філії державної установи «Центр охорони здоровя державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області № 696 від 24.12.2020 року на адвокатський запит вбачається що надати інформацію стосовно стану здоровя ОСОБА_4 на даний час надати не можливо, оскільки з 14.12.2020 року переведений на стаціонарне лікування до Київської міської туберкульозної лікарні відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №205 «Про затвердження порядку надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань».
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-182, 331, 350, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, - відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.01.2021 року.
Суддя: ОСОБА_1