Справа № 297/1996/16-к
УХВАЛА
про скасування арешту майна

03 лютого 2021 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про скасування арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000005 від 30.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2021 року до Берегівського районного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому він просить скасувати арешт, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду від 20 січня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вищевказаною ухвалою Берегівського районного про накладення арешту на земельну ділянку площею 13,3 га за кадастровим номером №:10:001:0061, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 78084714; земельну ділянку площею 1,2001 га за кадастровим номером №:10:001:0034 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272035; земельну ділянку площею 1,3755 га за кадастровим номером №:10:000:0036 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271564; земельну ділянку площею 1,3729 га за кадастровим номером №:10:000:0037 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271723.

Вважає, що дана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що постановою старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000005 від 30.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В судове засідання захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, однак захисник подав до суду заяву, в якій просить арешт майна скасувати, а справу розглянути у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та не заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в 2015-2016 роках посадові особи головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, в порушення ст. 118, 124, 141 ЗК України, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи його в інтересах третіх осіб, надали дозвіл ряду громадян щодо виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки загальною площею 73,9 га, вартістю 36 млн. грн. з подальшою передачею їх в приватну власність без вилучення їх від Радгосп-заводу «Мужіївський». В результаті вказаних протиправних дій державним інтересам завдано шкоду на 36 млн. грн..

Крім того вилучені накази Держгеокадастру в Закарпатській області щодо надання дозволу про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів Мужіївської сільської ради та Бенянської сільської ради свідчать про незаконність надання дозволів для розроблення вище зазначених проектів.

З матеріалів кримінального провадження було встановлено, що 17.02.2014 року Радгосп «Мужіївський» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_7 , на підставі Наказу Міністерства аграрної політики України від 27.04.2012 року №239 на публічних торгах продав ТОВ «ПЛОДВИНПРОМ» біологічні активи-виноградники що знаходилися на балансі Радгоспу «Мужіївський» та в подальшому продав біологічні активи вище вказаним особам. Останні звернулися до Держгеокадастр в Закарпатській області для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, які в свою чергу надали відповідний дозвіл, що підтверджується відповідними Наказами.

Таким чином встановлено, що в 2015-2016 роках посадові особи головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, в порушення ст. 118, 124, 141 ЗК України, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи його в інтересах третіх осіб, надали дозвіл ряду громадян щодо виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки загальною площею 73,9 га, з подальшою передачею їх в приватну власність без вилучення їх від Радгосп-заводу «Мужіївський».

Крім того встановлено, що в подальшому дані громадяни відчужили вище зазначені земельні ділянки ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 і станом на сьогоднішній день земельні ділянки за кадастровими номерами №:10:001:0052 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №73272186; №:10:001:0049 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272796; №:10:001:0050 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272553; №:10:001:0034 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272035; №:10:001:06; №:10:000:0036 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271564; №:10:000:0037 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271723; №:10:001:0054 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272700; №:10:001:02; №:10:001:05 належать на праві власності ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 .

В подальшому земельні ділянки за кадастровим номером №:10:001:0049, №:10:001:0050, За №:10:001:0051, №:10:001:0052. За №:10:001:0053, №:10:001:0054, №:10:001:0055 були об`єднані в одну земельну ділянку площею 13,3 га під кадастровим номером за №:10:001:0061.

20.01.2017 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду у вказаному вище кримінальному провадженні накладений арешт на: земельну ділянку площею 13,3 га за кадастровим номером №:10:001:0061, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 78084714;

- земельну ділянку площею 1,2001 га за кадастровим номером №:10:001:0034 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272035;

- земельну ділянку площею 1,3755 га за кадастровим номером №:10:000:0036 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271564;
- земельну ділянку площею 1,3729 га за кадастровим номером №:10:000:0037 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271723.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

В той же час, із наданих суду матеріалів, а саме постанови слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 вбачається, що 26.06.2018 року, закрито кримінальне провадження № 0000005 від 30.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна на земельні ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 20.01.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000005 від 30.03.2016 року, на:

- земельну ділянку площею 13,3 га за кадастровим номером №:10:001:0061, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 78084714;

- земельну ділянку площею 1,2001 га за кадастровим номером №:10:001:0034 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73272035;

- земельну ділянку площею 1,3755 га за кадастровим номером №:10:000:0036 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271564;
- земельну ділянку площею 1,3729 га за кадастровим номером №:10:000:0037 згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 73271723..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1