1Справа № 332/3236/20 1-кп/335/374/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження № 0003146, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики судом, на даний час, не відпали, як наслідок, обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, на його переконання є дійсними.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого наголошував на неможливість продовження під час проведення підготовчого судового засідання запобіжного заходу, тому заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 03.12.2020.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2020 року в підготовчому судовому засіданні, в порядку ст. 315 КПК України, обрано обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 03 грудня2020 року до 01 лютого 2021 року включно у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
Встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу. Після внесення застави і звільнення з-під варти покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Суд вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 повинен дотриматися вимог кримінального процесуального закону, перевірити обгрунтованість клопотання прокурора, обставини, які мають значення для прийняття рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
При цьому, суд враховує встановлені ризики, за ч. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на вказані ризики, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.
Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої сторони, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд не вбачає підстав для скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
У зв`язку з чим, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Разом з цим, при обрані обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, з урахуванням особи обвинуваченого та конкретних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, одночасно вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 80 розмірівпрожиткових мінімумів для працездатних осібв сумі 181 600 гривень 00 копійок, оскільки на переконання суду внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Щодо доводів захисника про неможливість продовження під час проведення підготовчого судового засідання запобіжного заходу, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки в підготовчому судовому засіданні 03.12.2020 року вже було обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що дає підстави суду для продовження раніше обраного запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 99, 110, 314-316, 369 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, продовжити на 60 днів, з 27 січня 2021 року по 27 березня 2021 року включно.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн., яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;

- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1