Справа № 545/2271/20
Провадження № 1-кп/545/220/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання від потерпілого ОСОБА_5 надійшов цивільний позов, відповідно до якого прохає суд стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 149077,60 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. та заява про забезпечення позову, шляхом накладення заборони обвинуваченому виїзду за межі України до повного виконання вироку суду в частині відшкодування збитків.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 являється громадянином Йорданії, навчається на другому курсі Казахського медичного університету, постійного місця проживання в Україні не має, запобіжний захід відносно нього в ході досудового слідства не обирався, а тому він може покинути територію України, що призведе до того, що вирок суду в частині відшкодування збитків потерпілому залишиться невиконаним.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Суд вважає, що забезпечення позову відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України , яке прохає застосувати позивач не грунтується на вимогах Закону та є безпідставним.

Забезпечення позову у вигляді заборони обвинуваченому виїзду за межі України до повного виконання вироку суду в частині відшкодування збитків не може бути застосоване в порядку ст. 150 ЦПК України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване до особи, яка ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду чи іншого органу, в порядку визначеному ст. 441 ЦПК України, що не є предметом вказаного спору.

Доказів, що обвинувачений ухиляється від виконання зобов`язань суду не надано.

Позивачем не надані будь-які докази в підтвердження того , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

Таким чином заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 128 КПК України, ст.ст. 149,151 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1