КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2020, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2020 відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.12.2015.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що суду не надано доказів наявності обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.12.2015 р.
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що ОСОБА_7 не міг знаходитися на місці злочину 05.04.2014, оскільки у період з 01.03.2014 по 23.05.2014 - в суботу, неділю та святкові дні допомагав на фермерському господарстві ремонтували сільгосптехніку, а в період з 23.05.2014 по 01.07.2014 - у вихідні та святкові дні допомагав заготовляти сіно для фермерського господарства, а в будні у цей же період проходив виробничу практику, що і підтвердив керівник цих сільськогосподарських підприємств ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 його захисника ОСОБА_6 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора та представника потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частино 2 ст. 459 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими, зокрема:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

ВирокомІванківського районного суду Київської області від 11.12.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_11 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які вони вчинили 05.04.2014 близько 12-00 год на території занедбаної ферми, розташованої в с. Демидів Вишгородського району Київської області.

Із заяви захисника ОСОБА_12 про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами убачається, що, на думку апелянта, нововиявленою обставиною є те, що ОСОБА_7 не перебував на місці вчинення злочину 05.04.2014 близько 12-00 год.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, така обставина не є нововиявленою, оскільки судом під час ухвалення вироку перевірялася і свого підтвердження матеріалами справи не знайшла.
Так, свідокОСОБА_10 - заступник директора ДП ДГ «Литвинівське», голова фермерського господарства «Саланг 2011», що знаходиться між с. Литвинівка та с. Демидів Вишгородського району Київської області, відстань між якими близько 2 км, у суді першої інстанції дав показання про те, що зранку 05.04.2014 на Фермерському господарстві «Саланг 2011» він бачив ОСОБА_7 , який допомагав ремонтувати трактор своєму батькові ОСОБА_8 - трактористу фермерського господарства. Скільки ОСОБА_7 перебував на фермерському господарстві він сказати точно не може, але зазвичай студенти, які приходили підзаробити грошей, працювали до обіду.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що показання свідка ОСОБА_10 не підтвердили перебування ОСОБА_7 05.04.2014 р. 12-00 год на території фермерського господарства «Саланг 2011», оскільки свідок зазначив перебування ОСОБА_7 там зранку цього дня, що не виключає можливості його знаходження на місці злочину в час його вчинення, враховуючи незначну відстань (близько одного кілометра) між фермерським господарством та с. Демидів, де стався злочин.

Також судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги довідку ДП ДГ «Литвинівське» від 21.02.2018 № 8 та Договір про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження виробничої практики № 86 т.т./1068, оскільки вони стосуються періоду часу, який мав місце пізніше, ніж було вчинено злочини, за які засуджено ОСОБА_7 ; довідка фермерського господарства «Саланг 2011» від 26.02.2018 р. № 1, яка містить загальні відомості за період з 01.03.2014 р. по 23.05.2014 р. і з неї не вбачається де саме перебував ОСОБА_7 05.04.2014 р. о 12-00 год.
Отже, обставини, на які посилається захисник у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.12.2015 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , як на підстави для перегляду за нововиявленими обставинами, - не є такими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України та в повній мірі досліджені при розгляді та винесенні вироку в суді першої інстанції.

На переконання колегії суддів, доводи захисника спрямовані на новий розгляд та постановлення нового рішення у справі. Однак повторний розгляд вказаних обставин суперечить загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ч. 1 ст. 7 КПК України. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції також узгоджується з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово звертав увагу на необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.
Так, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «жодна сторона не має вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру» (заява № 4994/04, (Zheltyakov v. Ukraine).
Отже, розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами з наведених у ній підстав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її задоволення, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
З огляду на наведене та враховуючи, що колегією суддів у справі не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції, у тому й числі ті, на які посилається захисник ОСОБА_6 , апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 459, КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2020, якою залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.12.2015 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - без змін.
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/1846/2020
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1