465/1515/20
1-кс/465/220/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2021 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали судової справи за заявоюОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №465/1515/20 (провадження №1-кс/465/15/21) за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 30 листопада 2020 р. щодо бездіяльності слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2020 р.-
в с т а н о в и в :
15.01.2021 року ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила відвід слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021 року справу передано слідчому судді ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 18.01.2021 року задоволено його заяву про самовідвід від розгляду даної справи.
Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 21.01.2021 року дану справу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 заявила самовідвід в зв`язку з тим, що особою не було подано письмову заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , а відтак не було підстав для здійснення розподілу справи без такої письмової заяви. Разом з тим, у провадженні судді ОСОБА_7 з 15.01.2021 року перебуває також і заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду аналогічної справи. У зв`язку з чим у сторони можуть б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши дану справу, вважаю, що слід заявити собі самовідвід, з наступних підстав.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінального провадженні, передбачені ст.75 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.
Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).
Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.
При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у зв`язку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 369-372 КПК України
п о с т а н о в и в :
Задоволити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді матеріалів судової справи за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №465/1515/20 (провадження №1-кс/465/15/21) за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 30 листопада 2020 р. щодо бездіяльності слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2020 р.

Матеріали судової справи №465/1515/20,провадження № 1-кс/465/220/21 передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1