Справа № 461/3572/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/834/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001262 від 03 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15-ч.2 ст. 190 КК України, ч.1 ст. 186 КК України.

21 липня 2020 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В клопотанні прокурор зазначив, що в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки (відсутність місця роботи та навчання), відсутні законні джерела заробітку. Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1ч.1 ст.177 КПК України та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 20.09.2020 року включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що прокурором доведено, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в останнього відсутні законні джерела заробітку та тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях. Крім цього, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На ухвалу суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати її та постановити нову якою обрати ОСОБА_8 інший альтернативний запобіжний захід.

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що прокурор подавши клопотання про продовження запобіжного заходу безпосередньо перед судовим засіданням 21 липня 2020 року, порушив право ОСОБА_8 на захист і рівність сторін кримінального процесу перед судом. Крім цього, на думку апелянта, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні прокурора зменшились, а відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є можливим. Також, звертає увагу, що ОСОБА_8 до затримання постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю цивільною дружиною та має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мав тимчасові неофіційні підробітки, раніше не судимий, свою вину у вчиненому визнає частково, вважає себе частково несправедливо обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_8 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що відсутність запобіжного заходу або обрання більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, то відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, до особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 620,00 гривень.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Крім цього, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, про те, що віідсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки жодних підтверджуючих документів щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_8 сторона захисту не надала, Також, відсутні підтверджуючі документи, щодо наявність на утриманні ОСОБА_8 двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4