1Справа № 335/8561/20 1-кс/335/4329/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно працевлаштованого слюсарем на ПАТ «Дніпроспецсталь», який на утриманні малолітніх дітей на має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» з метою збуту, та реалізуючи свій злочинний умисел у невстановлений досудовим слідством час та місці, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи 46 згортків, обмотаних липкою стрічкою білого та синього кольору, з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, які поклав до власного рюкзаку, де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, незаконно зберігаючи при собі вищевказаний наркотичний засіб з метою збуту, у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_4 направився в центр міста Запоріжжя, де знаходячись на зеленій зоні, розташованій неподалік від будинку 26-А по вулиці Волгоградській, залишив 2 згортки з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження у місці з геолокацією 47.847445 35.158760, здійснивши 2, так звані, «закладки», після чого направився до зеленої зони біля будинку № 41 по вулиці Лермонтова в м. Запоріжжя, до місця з геолокацією 47.846345 35.136765, де шляхом здійснення «закладки» біля гілки дерева, залишив один згорток з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження.

06.10.2020 року о 10 годині 27 хвилин ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі у рюкзаку вказаний наркотичний засіб з метою збуту, проходив неподалік від будинку № 5 по вулиці Сєдова у м. Запоріжжі, де був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання працівниками поліції здійснено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого в рюкзаку останнього виявлено 43 згортки, обмотані липкою стрічкою білого та синього кольорів кольору, що містять речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження, які вилучені до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 7-2934 від 06.10.2020, надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст одного згортку обмотаного липкою стрічкою білого кольору) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено Канабіс, маса якого в перерахунку висушену речовину, складає 0,925 грам.

06.10.2020 року за даним фактом повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, не одруженому, офіційно працевлаштованому слюсарем на ПАТ «Дніпроспецсталь», який на утриманні малолітніх дітей на має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.10.2020;протоколом огляду місця події від 06.10.2020; рапортом працівника Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 06.10.2020; висновком експерта № 7 2934 від 06.10.2020;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 .
На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу. Підставою для застосування якого є наявність ризиків, встановлених органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Встановлено, що замовлення наркотичних засобів ОСОБА_4 здійснював за допомогою інтернет месенджеру «Телеграм», встановленого на його мобільний телефон «Samsung» IMEI № 1: НОМЕР_1 , IMEI № 2: НОМЕР_2 . 06.10.2020 вказаний мобільний телефон був вилучений. Наразі є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе отримати зворотній доступ до соціальних мереж шляхом використання інтернет месенджеру «Телеграм» та знищити переписки, що містять інформацію щодо замовлення та оплати наркотичних засобів, тобто знищити інформацію яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 матиме змогу шляхом залякування або вмовляння незаконно впливати на свідків, які своїми показами підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність відповідної історії переписки в інтернет месенжері «Телеграм», та великої кількісті фотографій ділянок місцевості із позначками місць знаходження наркотичних засобів (закладок) надає органу досудового слідства підстави вважати, що ОСОБА_4 впродовж тривалого часу здійснює свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання незаконних доходів, що може свідчити про те, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 продовжить свою злочинну діяльність, та вчинить інші аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що до органу досудового розслідування не надходили заяви від осіб, які б заслуговували довіри та могли б взяти ОСОБА_4 на поруку.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення з метою отримання матеріального блага, що є джерелом його додаткового прибутку, що дає підстави вважати, що для внесення застави ним можуть бути використані грошові кошти, отримані злочинним шляхом.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що даний запобіжний захід не може гарантувати виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язків, та забобігти встановленим ризикам.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою припинити злочинну діяльність ОСОБА_4 , слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та її захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання, вважають що різки на які посилається слідчий не доведені та не обґрунтовані. Просили обрати більш мякий запобіжний захід.

Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, міцність соціальних звязків, стан здоровя, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працює на ПрАТ „Дніпроспецсталь, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий , на обліку вКУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні слідчим та наведено прокурором у судовому засіданні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що більш мякий запобіжний захід буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 подали письмову заяву про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 , пояснили що зобов`язуються взяти підозрюваного на особисту поруку, ручаються за належну поведінку та явку до слідчого, прокурора чи суду за викликом і зобов`язуються при необхідності доставити його в органи дізнання, досудового слідства чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив, що при обранні такого запобіжного заходу, як особиста порука, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Судом встановлено, що при вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_4 під особисту поруку суд вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово та покласти на нього обовязки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обовязків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш мяких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обовязки: не залишати цілодобово місце проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; з`являтися до органів досудового слідства і суду, за першим викликом, у призначений час, утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 06.12.2020 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 194, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком до 06 грудня 2020 року.
Розяснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право зявлятися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- не залишати цілодобово місце проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- з`являтися до органів досудового слідства і суду, за першим викликом, у призначений час.
- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду негайно.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 06 грудня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1