У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Миколаївської області щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, повернуто заявнику,

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу, повернути матеріали справи до належного суду.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2020 року, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Миколаївської області щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, повернуто заявнику.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою.

Вказує, що у випадку, якщо скарга подається в зв`язку з порушенням прав слідчим ДБР чи Заводського ВП, то скарга на бездіяльність прокурора області подається до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_4 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Миколаївської області щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк.

Приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_4 оскаржує до Заводського районного суду м. Миколаєва бездіяльність прокурора Миколаївської області, який знаходиться на території Центрального району м. Миколаєва, а тому ця скарга не підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо, скарга не підлягає розгляду у цьому судді.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм КПК України, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010 р. «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу або роботи посадової особи.

Згідно матеріалів судового провадження, зокрема поданої скарги до суду першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_4 фактично оскаржує бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, процесуальним керівником якого являється прокурор прокуратури Миколаївської області. Місце знаходження територіального управління Державного бюро розслідувань, визначено за адресою: вул. Погранична, 9, Заводський район, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020. Тобто в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про непідсудність скарги ОСОБА_4 Заводському районному суду м. Миколаєва та необґрунтовано повернув її скаржнику.

За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвала місцевого суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, на підставі чого з урахуванням вимог ст. ст. 404, 412 КПК України дана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду, а апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 406, 407, 412, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2020 року, про повернення скарги ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути матеріали за скаргою для розгляду в той же суд першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді