Справа № 642/3369/20
Провадження № 1-кп/642/703/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він проживає в одному будинку, що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку.
Так, 12 листопада 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свою проживання за адресою; АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нецензурною лексикою та намагався затіяти бійку з останнім. За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 року ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства в сім`ї за ч. 2 ст 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу.
Крім цього, 15 березня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу свого сина ОСОБА_5 нецензурною лексикою та намагався затіяти бійку з останнім. За вказані дії постановою Ленінською районного суду м. Харкова від 20.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин.
13 червня 2020 року приблизно о 7 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство над своїм сином ОСОБА_5 , яке виразилось в нецензурних висловлюваннях на його адресу та погрозах застосування фізичного насильства у присутності дружини ОСОБА_4 та неповнолітніх онуків останнього. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення та у нього спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, фактичних обставин не оспорював та пояснив, що проживає з сином на дружиною в одному будинку. У нього з сином постійно виникають сварки, в ході яких він нецензурно висловлюється на адресу сина та погрожує фізичною розправою. За вказані він двічі притягувався постановами Ленінського районного суду м.Харкова до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Він робить онукам зауваження з приводу їхньої поведінки, внаслідок чого виникає сварка з сином. 13 червня 2020 року вранці він також висловлювався на адресу сина нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою у присутності дружини і онуків. Пояснив, що він зробив висновки та намагається стримуватись. У скоєному розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що батько став проживати з ними, коли йому виповнилось 15 років, та з того часу намагається застосувати до нього фізичне насильство, постійно свариться, погрожує йому фізичною розправою, кидається у бійку. До нього - потерпілого- приїжджають діти, однак батько їх не любить, та постійно вчиняє сварки. Батько двічі притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. 13 червня 2020 року батько також вчинив сварку з ним, висловлювався на його адресу у присутності дітей та матері нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тому він викликав поліцію. На даний час батько змінив поведінку на краще. На його думку, йому слід призначити умовне покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням даних про особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, шо призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи..
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше не судимий. Не працює, пенсії не отримує у зв`язку з недостатністю трудового стажу. Отримує соціальну допомогу. Одружений. За місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка особа, яка вчиняє психологічне насильство в сім`ї.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, наведені дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, думку потерпілого, пенсійний вік обвинуваченого, а також те, що він притягається до кримінальної відповідальності вперше, та приходить до висновку про те, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання або роботи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1