У Х В А Л А

іменем україни

22.07.2020 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2020 року за № 0000088, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 14.02.2020 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управління СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088, розпочатого 14 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тобто до початку вчинення злочину домовившись із останніми про спільне його вчинення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», вчинив дії, які дають підстави підозрювати його у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15 години 55 хвилин 12.06.2020 за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 громадянки із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, прибула на автомобілі до автозаправної станції «UPG», що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1Ж, де до них під`їхав на своєму автомобілі «Toyota» Land Cruiser 200 чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_4 . ОСОБА_10 присіла на переднє пасажирське місце, а ОСОБА_11 присіла на заднє пасажирське місце вказаного автомобіля. Після цього ОСОБА_4 передав ОСОБА_10 згорток фольги, в яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін, у кількості 0,0928 грама, за що ОСОБА_10 запропонувала йому грошові кошти, однак ОСОБА_4 відмовився отримувати гроші та повідомив, що він пригощає.

Дану психотропну речовину ОСОБА_4 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час за невстановлених обставин, та в подальшому, заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною, 12.06.2020 незаконно збув її ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

10 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за вказаним вище фактами у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а 21.07.2020 вручено особисто.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судових експертиз, та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід відповідно до вимог ч. 4 ст. 184 КПК України визначити розмір застави. Водночас, враховуючи обставини кримінального правопорушення (збут метамфетаміну), особу підозрюваного (до якого застосовувався запобіжний захід у вигляді застави у значних розмірах), його майновий стан (згідно протоколу аудіо,- відео контролю від 13.06.2020, ОСОБА_4 приїхав на зустріч із покупцями на автомобілі «Toyota» Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , тобто на автомобілі, який має значну вартість), ОСОБА_4 слід визначити розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме заставу у розмірі 3332 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 7 057 176 грн.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив суд відмовити у його задоволенні, зауваживши що тяжкість покарання не є визначальним фактором при обранні запобіжного заходу. Ризик переховування, на його думку відсутній, оскільки ОСОБА_4 самостійно прибув до прокурора для дачі показів коли дізнався про наявність підозри про вчинення кримінального правопорушення. Просив визначити розмір застави у межах, передбачених ст. 182 КПК України для тяжких злочинів, який не перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки у даному випадку відсутні збитки, завдані злочином, тому відсутні підстави виходити за межі цього розміру застави. Просив врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність постійного зареєстрованого місця проживання, дружини, трьох місячної дитини, батьків інвалідів, які перебувають на його утриманні, позитивну характеристику за місцем проживання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 13.06.2020 року (розсекречено); протоколом огляду і вилучення у покупця товарів, закуплених в результаті проведення оперативної закупівлі від 12.06.2020 року (розсекречено); протоколом вручення спеціальних технічних засобів, спрямованих на фіксацію ходу і результатів негласного розшукового заходу від 12.06.2020 року (розсекречено); протоколом огляду покупця, який здійснює оперативну закупівлю та вручення йому грошових коштів від 12.06.2020 року (розсекречено); протоколом огляду грошових коштів від 12.06.2020 року (розсекречено); протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.06.2020 року (розсекречено); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.07.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.07.2020 року; висновком судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 26.06.2020 року № СЕ-19/109/11/2-585НЗ/20.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, який є молодою особою, не має хронічних захворювань, які перешкоджають триманню під вартою, міцність соціальних зв`язків, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи і офіційного джерела доходу, майновий стан підозрюваного.

Проте, суд оцінює критично докази надані суду захисником обвинуваченого, оскільки батьки підозрюваного: мати - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом з дитинства ІІ групи (довідка МСЕ № 0176667), проживають за адресою: село Станове, Мукачівського району, Закарпатської області, тобто також отримує пенсію, відтак ці докази не можуть бути підтвердженням того факту, що батьки перебувають на утриманні підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній офіційно ніде не працює, і як повідомив суду, на його утриманні перебувають жінка та двоє дітей. Крім того, у батьків підозрюваного є ще 3 повнолітніх дітей, як повідомив сам підозрюваний, що також спростовує його твердження про перебування батьків виключно на його утриманні.

Суд також оцінює критично позитивну характеристику надану підозрюваному Станівською сільською радою та довідку про склад сім`ї, видану цим же органом, оскільки як повідомив підозрюваний він зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у Станівської сільської ради були відсутні повноваження на видачу таких довідок, тому що місце реєстрації підозрюваного не входить до її територіального підпорядкування.

Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_4 має можливість:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим суддею перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне:

-усвідомлюючи тяжкість покарання, та враховуючи поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, зокрема оголошення його у розшук, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

-може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні;

-можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, і на даному етапі досудового розслідування існує можливість попередження інших осіб, причетних до збуту психотропних речовин, та впливу на них з метою перешкоджання встановленню істини у даному провадженні; можливість

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки знаходячись на волі, ОСОБА_4 може підшуковувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 інкримінується незаконний збут психотропних речовин, і є підстави вважати, що будучи на волі, ОСОБА_4 і надалі матиме можливість збувати такі речовини.

Слідчий суддя також враховує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000218 від 21.10.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України перебуває на розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі визначенням розміру застави 52860 грн., яку останній вніс, після чого порушив. Внаслідок цього, за клопотання сторони обвинувачення запобіжний захід у вигляді застави був змінений на тримання під вартою із визначенням розміру застави 440 600 грн., яку останній знову вніс, на цей час порушень не було.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має дитину, він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, порушив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 52 860 грн.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпеку. Предметом інкримінованого ОСОБА_4 злочину виступають особливо небезпечні психотропні речовини і даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст. 49 Конституції України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).

Відтак, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що достатньо для убезпечення вищезазначених ризиків буде обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому зазначене клопотання підлягає до задоволення.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, як зазначено у ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у розмірі 1 500 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 153 000 грн., що на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

Слід зазначити, що такий розмір застави обумовлений надзвичайно високим ступенем суспільної небезпеки, тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. А також тим фактом, що незважаючи на розгляд його справи судом за обвинуваченням у особливо тяжкому злочині за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у продовженні своєї злочинної діяльності вже за ч. 2 ст. 307 КК України, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення та свідоме продовження злочинної діяльності, відтак неможливість убезпечення ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у інший спосіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (Мукачівський район, с. Коропець, вул. Зелена, 30);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до територіального органу державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станово, Мукачівського району, громадянина України, українця, тимчасово не працюючому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з 21 липня 2020 року з 10 год. 25 хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 17 вересня 2020 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1500 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що відповідно становить 3 153 000 грн. (три мільйони сто п`ятдесят три тисячі гривень 00 копійок).
Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти на строк протягом двох місяців наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (Мукачівський район, с. Коропець, вул. Зелена, 30);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до територіального органу державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до суду Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1