Провадження №1-кп/761/1326/2020
В И Р О К
іменем України

21 липня 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0011628 від 01.11.2018, у якому

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Апеляційного суду міста Києва від 13.04.2006 року за вчинення злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
Відповідно до зміненого прокурором обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше засудженим вироком Апеляційного суду міста Києва від 13.04.2006 за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 13 років, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знову вчинив умисний злочин.

Так, 31.10.2018, приблизно о 19 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу будинку №61, що розташований по вулиці Данила Щербаківського у місті Києві, спільно зі своїм знайомим, невстановленою досудовим розслідуванням особою, вступив в словесний конфлікт, з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті зазначеного вище словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_9 31.10.2018, приблизно о 19 годині, перебуваючи поблизу будинку №61, що розташований по вулиці Данила Щербаківського в місті Києві, наблизився до ОСОБА_10 спереду та умисно наніс йому не менше одного удару кулаком правої руки в область голови, тобто в ділянку тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, після чого потерпілий втратив рівновагу та опинився на землі в положенні лежачи на правому боці.

Продовжуючи свої умисні дії, бажаючи настання злочинного наслідку у вигляді спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 наблизився до потерпілого та наніс йому ще не менше двох ударів правою ногою в область голови. При цьому, знайомий ОСОБА_9 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходився поряд, спостерігаючи за діями останнього.

Після нанесення вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та його знайомий, невстановлена досудовим розслідуванням особа, з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_9 прокурором кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що у вечірній час, близько 19.00 год. 31.10.2018 він зі своїм знайомим ОСОБА_11 пішов до магазину, а інший знайомий ОСОБА_12 лишився біля магазину. По виходу з магазину ОСОБА_12 повідомив їм, що з права неподалік у кущах хтось лежить та в цей час ОСОБА_11 запропонував підійти до нього. Підійшовши вони побачили, що потерпілий лежить на боці, після чого ОСОБА_9 ногою повернув його в інше положення та почув, що останній щось почав бормотіти, вони впевнились, що той живий та скоріш за все п`яний та розійшлися по домівках. На вулиці було темно, тому він не бачив чи була кров у потерпілого та поряд із місцем де він лежав, і ймовірно там же і вступив у пляму крові, що пояснює кров на його взутті. З потерпілим він взагалі не знайомий, ніяких сварок між ними не було, тим паче не було підстав для того, щоб наносити потерпілому тілесні ушкодження.

Судом було допитано законного представника потерпілого ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_10 , який є інвалідом з червня 2018 року та наприкінці 2018 року його побили, при цьому це вже друга травма в його житті: після першої розмовляв, писав, читав, а після останньої це не може робити. Свідком побиття вона не була, в цей час була вдома, коли виявили тривалу відсутність ОСОБА_10 вдома, почали його шукати, знайшли в лікарні, про факт нанесення йому тілесних ушкоджень дізналася зі слів очевидців.

В судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що вона проводила судово-медичну експертизу взуття та куртки в даному кримінальному провадженні та виклала відповідні висновки щодо наявності на правій туфлі крові, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_10 .

Судом було досліджено матеріали справи, а саме:

-протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 01.11.2018, відповідно до якого слідчим за участю свідка ОСОБА_14 в приміщенні кабінету 312 по вулиці Герцена, 9 в м. Києві проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час допиту. Відповідно до змісту даного документу, свідку ОСОБА_14 роз`яснено права, передбачені статтею 56 КПК України та обов`язки, передбачені статтею 57 КПК України. Згідно змісту даного документу на запитання свідок ОСОБА_14 повідомила про те, що 01.11.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. Перебуваючи неподалік від магазину «АТБ» по вул. Д. Щербаківського, 61 в м. Києві вона бачила як один чоловік, який вказаний в протоколі допиту як Чоловік №2 наніс два удари ногою в область голови невідомому непритомному чоловіку, детально показала та розповіла про обставини щодо нанесення непритомному чоловіку тілесних ушкоджень, та за допомогою макету показала механізм нанесення тілесних ушкоджень;

-DVD+R диск, який є додатком до протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 з відеозаписом, відтворенням якого встановлено, що дійсно остання повідомили, що проходила біля місця події побачила непритомного чоловіка, який лежав у крові, в той час до нього підійшли двоє незнайомих чоловіків, один з яких ногою пнув потерпілого, після чого з положення на боці перевернувся на спину, після очевидної підказки слідчого свідок повідомила про нанесення двох ударів ногою по голові потерпілому, після чого два чоловіки пішли а вона стала викликати швидку;

-протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 20.02.2019, відповідно до якого слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 проведено слідчий експеримент події, яка мала місце 31 жовтня 2018 року, приблизно о 19 годині, за адресою: місто Київ, вулиця Щербаківського, 61;

-DVD+R диск з відеозаписом слідчого експерименту від 20.02.2019, проведеного з підозрюваним ОСОБА_9 , під час відтворення якого встановлено, що ОСОБА_9 показав як він підійшов до лежачого потерпілого та правою ногою його розвернув, у відповідь на що потерпілий щось незрозуміле сказав і ОСОБА_9 пішов звідти. Раніше з потерпілим не був знайомий;

-висновок судово-психіатричного експерта №214 від 12.04.2019, відповідно до якого експертами проведено первинну комісійну амбулаторну судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_10 та дано висновок, що останній на даний час виявляє хронічний психічний розлад у вигляді «Органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом та моторною афазією» (F02.8), які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ним 31.10.2018 травмами, та мають тяжкий характер і він за своїм психічним станом у даний час не може приймати участь у слідчих діях та надавати покази;

-протокол огляду місця події від 01.11.2018, відповідно до якого слідчим оглянута квартира АДРЕСА_2 та в ході огляду виявлено та вилучено чоловічу куртку чорного кольору;

-DVD+R диск до протоколу огляду місця події, відтворенням якого встановлено, що на відео початок слідчої дії не зафіксований, а зафіксований обшук приміщення. Диск містить два файли з відеозаписами: на першому працівником поліції здійснюється перегляд предметів приміщення, а на другому повідомлення про завершення слідчої дії і вилучення чоловічої куртки чорного кольору;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2018, відповідно до якого слідчим свідку ОСОБА_14 пред`явлено чотири фотознімки із зображенням осіб чоловічої статі, яка впізнала «Чоловіка №2» «Особу 1»за зовнішнім виглядом як особу, яка 31.10.2018, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи неподалік від магазину «АТБ» по вулиці Д. Щербаківського, 61 в місті Києві наніс два удари ногою в область голови невідомому непритомному чоловіку. Відповідно до довідки до протоколу ОСОБА_9 зображений на фотознімку під №1, на фотознімках №№2,3,4 зображено інших осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження;

-висновок експерта №392 від 19.12.2018, відповідно до якого завідувачем відділення судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_15 проведено судово-медичну експертизу змиву речовини бурого кольору, який було вилучено за адресою: місто Київ, вулиця Д.Щербаківського, 61 та зроблено висновок про те, що в наданому на експертизу змиві речовини бурого кольору знайдено кров людини, в якій виявлено антиген А та ізогемаглютинін анти-Б, що не виключає можливості походження даної крові від потерпілого ОСОБА_10 ;

-висновок експерта №403 від 28.12.2018, відповідно до якого лікарем судово-медичним експертом-імунологом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_13 проведено судово-медичну експертизу куртки та пари туфель, які були вилучені: куртка під час огляду місця події приміщення квартири АДРЕСА_2 , а шкіряні туфлі чорного кольору під час затримання підозрюваного, та зроблено висновок про те, що в бурих плямах на правій туфлі, наданій на дослідження, знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген А. Ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_10 ;

-висновок експерта №042-23-2019, відповідно до якого у період часу з 10.01.2019 по 08.02.2019 лікарем судово-медичним експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_16 проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_10 та зроблено висновок про те, що описані в експертизі тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_10 , могли утворитися за рахунок ударної дії твердих предметів, можливо 31.10.2018, та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-висновок судово-психіатричного експерта №6 від 03.01.2019, відповідно до якого експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи проведено первинну амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_9 та зроблено висновок про те, що ОСОБА_9 на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним розладом не страждає і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, алкогольною та будь-якою наркотичною залежністю не страждав. ОСОБА_9 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждав та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_9 на час проведення експертизи алкогольною чи будь-якою наркотичною залежністю не страждав і проведення йому лікування з цих приводів не потребував;

-протокол огляду місця події від 01.11.2018 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого слідчий оглянув приймальне відділення в лікарні за адресою: місто Київ, вулиця Братиславська, 3, де виявлено особу чоловічої статі віком приблизно 50 років з тілесними ушкодженнями та під час огляду виявлено і вилучено одяг: куртку, штани, кофту, взуття;

-протокол огляду місця події від 01.11.2018 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого слідчим оглянуто ділянку місцевості розміром 2х2 метри, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Д. Щербаківського, 61 поблизу магазину АТБ, в ході огляду виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору та чорну кепку з написом «Spirit Sports»;

-висновок експерта №042-737-2019 від 02.07.2019, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_10 , за результатами якого встановлено, що останній на момент проведення судово-психіатричного дослідження виявляв хронічний психічний розлад у вигляді Органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом та моторною афазією. Як вбачається із п.2.1.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом Укрпаїни, Службою безпеки України, - ушкодження кваліфікується як тяжке тільки тоді, коли воно потягло за собою розвиток психічного захворювання, незалежно від його тривалості і ступеня виліковності, тобто, у даному випадку, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, у якому зазначається зв`язок із травмою, отриманою 31.10.2018 (прямий причинно-наслідковий зв`язок), є підстави стверджувати, що вижене тілесне ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми (синці без опису морфології) у лівій скроневій ділянці; крововиливи у речовину головного мозку (у скроневих частках обох гемісфер), яка (травма) обумовила розвиток ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом та моторною афазією) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Судом також було досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме те, що він раніше судимий вироком Апеляційного суду міста Києва від 13.04.2006 року за вчинення злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, законного представника потерпілого, експерта, дослідивши матеріали справи, вважає, що обвинувачений підлягає виправданню за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Прокурором на підтвердження участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення надані суду протокол впізнання обвинуваченого свідком ОСОБА_14 , проте відповідно до вказаного протоколу вона впізнала особу причетну до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому як «Чоловіка №2» «особу №1», що утворює очевидні сумніви у документі на підтвердження причетності ОСОБА_9 до події інкримінованого злочину.
Окрім того, прокурором в якості доказу надано протокол слідчого експерименту та під час відтворення відеозапису слідчого експерименту судом встановлено, що свідок повідомила про те,що на момент коли обвинувачений підійшов до потерпілого, той уже лежав на землі без свідомості та був у крові, після чого за очевидної підказки слідчого, повідомила про нанесення чоловіком правою ногою по лежачій особі удару, а також висновок судово-медичної експертизи щодо наявності на правій туфлі крові, яка може походити від потерпілого ОСОБА_10 , однак, і сам обвинувачений в своїх показаннях, даних як на досудовому слідстві, так і в ході судового розгляду не заперечує того, що він підійшов до лежачого чоловіка і правою ногою його розвернув та поворухнув для того, щоб з`ясувати його стан і, почувши що він щось незрозуміле говорить, покинув місце, що також на думку суду свідчить про можливість походження крові на черевику обвинуваченого.
Будь-яких інших доказів, які б поза розумнім сумнівом підтверджували обвинувачення стороною обвинувачення надано не було.
Відповідно до ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.
Таким чином, на думку суду, обвинувачення ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях.
Відповідно до ст.17 КПК України, якою закріплено засаду презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частини четвертої статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Згідно зі ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 92 КПК на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні в справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року зауважив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Конвенції і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Крім того, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що належність та допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).
Водночас, розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у прокурора, судді, суддів щодо винуватості обвинуваченого після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Доводи сторони захисту щодо визнання неналежним протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є слушними, враховуючи, що відповідно до змісту протоколу слідчий провів пред`явлення для впізнання фотознімків громадян, однак в даному документі наявні не фотознімки а чорно-білі копії фотознімків.
Крім того, згідно змісту вказаного протоколу у свідка ОСОБА_14 з`ясовано, чи може вона впізнати особу, вказану у протоколі допиту ОСОБА_14 від 01.11.2018 як Чоловіка №2, опитано про зовнішній вигляд і прикмети особи, а саме особу чоловічої статі віком 30-35 років, зростом 180-185 см, європеоїдної раси, з середньою дещо спортивною статурою, овальною формою голови, лисого з недовгою бородою світлого кольору, вузько посадженими очима, широким лобом, дещо випираючими скулами та підборіддя, який 31.10.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи неподалік від магазину «АТБ» по вул. Д. Щербаківського, 61 в м. Києві наніс два удари ногою в область голови невідомому непритомному чоловіку.
Зазначене не узгоджується із вимогами частини першої статті 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.
Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 01.11.2018 свідок ОСОБА_14 вказувала на погане освітлення та перебування її відстані від події, що не може поза розумним сумнівом підтвердити відомості, викладені в протоколі.

У зв`язку з чим, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2018 є неналежним доказом.
Щодо посилань адвоката ОСОБА_8 на визнання інших доказів неналежними, судом перевірені зазначені відомості, однак суттєвих порушень норм чинного кримінального процесуального закону, які свідчили б про неналежність доказів не було встановлено.
Крім того, судом вчинялися дії на сприяння забезпечення допиту свідків обвинувачення за клопотанням сторони обвинувачення, однак явка зазначених осіб для їх безпосереднього допиту судом такі і не була забезпечення прокурором, свідок ОСОБА_14 згідно свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце знаходження свідка ОСОБА_12 органом досудового розслідування за ухвалою суду не встановлено, явку свідка ОСОБА_11 з документами, які посвідчують його особу прокурором в судове засідання не забезпечено.
Відповідно до статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч.1). Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.2). Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ч.3).
Суд обмежений у праві за власною ініціативою здійснювати збір доказів вини особи.
На суд покладений обов`язок, залишаючись об`єктивним і неупередженим, створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не мають права перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до частини шостої статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Cуд, ретельно перевіривши докази у кримінальному провадженні, оцінивши їх на підставіст. 94 КПК з точки зору об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, диспозитивності, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо недостатності чітких та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом, та вважає, що обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_9 .
Відповідно, суд зазначає, що передбачені законом засоби і способи збирання доказів у цьому кримінальному провадженні щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вичерпано.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.11.2018, на майно, а саме: куртку чорного кольору, котра просочена речовиною бурого кольору, спортивні штани синього кольору зі смугами біло-червоного кольору та плямами речовини бурого кольору, резинові чоботи чорного кольору, кепку чорного кольору з лейбою червоного кольору та білим написом «spirit sports», туфлі шкіряні чорного кольору, підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373, 374,376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та виправдати його за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Речові докази по справі: DVD-R диски з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження; куртка чорного кольору, котра просочена речовиною бурого кольору, спортивні штани синього кольору зі смугами біло-червоного кольору та плямами речовини бурого кольору, кофта типу гольфа, коричневого кольору з плямами речовини бурого кольору, резинові чоботи чорного кольору повернути власнику - потерпілому; чоловіча куртка чорного кольору на блискавці, котра має ушкодження в нижній частині правого рукава та туфлі шкіряні чорного кольору повернути власнику ОСОБА_9 ; змив речовини бурого кольору та кепка чорного кольору з лейбою червоного кольору та білим написом «spirit sports», які виявлені та вилучені на місці події за адресою: місто Київ ,вулиця Д. Щербаківського, 61 знищити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.11.2018, на майно, а саме: куртку чорного кольору, котра просочена речовиною бурого кольору, спортивні штани синього кольору зі смугами біло-червоного кольору та плямами речовини бурого кольору, резинові чоботи чорного кольору, кепку чорного кольору з лейбою червоного кольору та білим написом «spirit sports», туфлі шкіряні чорного кольору - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_9 та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1