Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/169/20
УХВАЛА

07 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_15
ОСОБА_17 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_22 ,
ОСОБА_16 ОСОБА_23 ,
перекладача ОСОБА_24 ,
розглянувши під час судового розгляду питання щодо доцільності продовження обвинуваченим запобіжних заходів у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

31.07.2020 року прокурор ОСОБА_25 звернувся до суду із письмовими клопотаннями щодо продовження запобіжних заходів: тримання під вартою - обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та домашнього арешту - обвинуваченому ОСОБА_16 .

07.08.2020 року у судовому засіданні колегія суддів, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинувачених спливає 11.08.2020 року, вирішила розглянути вказані клопотання прокурора.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав усі клопотання прокурора ОСОБА_25 та вказав, що відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні продовжують існувати такі ризики як: переховування від суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_16 ; вчинення обвинуваченими іншого злочину; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно письмових клопотань свій висновок щодо наявності існування вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що:

- ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 інкриміновані їм злочини вчиняли досить тривалий час, упродовж щонайменше 3 років. Останні та ОСОБА_15 не працювали, що свідчить про стійкість їх наміру на незаконне збагачення, небажання заробляти чесною працею, і з високим ступенем вірогідності вказує на те, що, обвинувачені і надалі виношуватиме наміри заробляти на життя нечесним шляхом, тобто вчиняючи злочини. У обвинувачених мається зв`язок з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком ( ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ), Макіївка та Ясинувата ( ОСОБА_13 ) де вони народилися та проживали до недавнього часу, зокрема наявність там родичів, друзів, знайомих, а також відсутність тісних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного місця проживання на підконтрольній правоохоронним органам України території. Під тяжкістю можливого покарання, яка загрожує обвинуваченим, останні можуть без особливих складнощів виїхати на цю непідконтрольну територію.

Також, на думку прокурора необхідно врахувати:

- вкрай негативну характеристику ОСОБА_11 , який двічі засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі разом з іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, 02.04.1998 року Київським районним судом м. Донецька ОСОБА_11 було засуджено за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавленні волі з конфіскацією майна; 05.02.2002 року Будьоновським районним судом м. Донецька за ч.3 ст.296, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;

- вкрай негативну характеристику ОСОБА_13 , який двічі засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі разом з іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, 26.02.1998 року Горняцьким районним судом м. Макіївки ОСОБА_13 було засуджено за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.142 КК України до 7 років позбавленні волі; 25.06.2007 року Ясинуватським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі;

- вкрай негативну характеристику ОСОБА_10 , який двічі засуджувався за вчинення корисливих злочинів та ще один раз притягувався до кримінальної відповідальності, проте через окупацію м. Донецька остаточне судове рішення у справі стосовно нього прийнято не було, а сам він, які і більшість обвинувачених переїхали на мирну територію держави. 02.04.1998 року Київським районним судом м. Донецька ОСОБА_10 було засуджено за ч.3 ст.140, ч.2 ст.260 КК України до 5 років позбавленні волі з конфіскацією майна; 27.07.2007 року його повторно засуджено за ч.3 ст.296, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

На користь застосування щодо обвинувачених тримання під вартою, на думку прокурора, є й інші обставини, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих їм злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує у випадку визнання їх винуватими, молодий вік, який дозволяє з легкістю змінювати місце та спосіб життя, відсутність належної репутації у суспільстві, а також те, що обвинувачені довгий час офіційно ніде не працювали, проте матеріально добре забезпечені, а також факт заподіяння внаслідок вчинених злочинів шкоди в особливо великому розмірі;

- характер інкримінованих обвинуваченим злочинів: застосування насильства до потерпілих.

Також, у своїх клопотаннях прокурор вказує, що окремі учасники угруповання, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, та які приймали участь у планування розбійних нападів переховуються від слідства, у тому числі на тимчасово окупованій території держави, на якій поки правоохоронні органи не можуть здійснювати свою діяльність.

Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим злочинів свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

На думку прокурора тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під вартою є необхідним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому просив суд продовжити вказаним обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці без можливості внесення застави.

Обґрунтовуючи свої клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_16 терміном на 2 місяці, прокурор вказав, що з урахуванням обґрунтованості пред`явленої йому підозри та обставин вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого маються такі ризики: незаконний вплив на потерпілих, свідків, скоєння обвинуваченим інших злочинів, а також ухилення від суду.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора Останній вказав, що на цей час не відпали ті ризики, про які у своїх клопотаннях зазначив прокурор. По даному кримінальному провадженню не було допитано жодного з потерпілих та свідків, тому цей факт може свідчити, що опинившись на волі обвинувачені зможуть впливати на свідків та потерпілих. ОСОБА_7 , права та інтереси якого він представляє, під час скоєння злочину застосовували насильство та погрожували, тому просить не застосовувати альтернативні запобіжні заходи.

Захисник ОСОБА_17 заперечував проти клопотання прокурора, що стосується ОСОБА_9 . По-перше, він не згоден з прокурором, так як останній у судовому засіданні спрощено підійшов до обґрунтування клопотань, оголосивши відразу ризики фактично до всіх обвинувачених, а не індивідуально. По-друге, прокурор, обґрунтовуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, фактично стверджує, що обвинувачені скоїли певні злочини, хоча це суперечить презумпції невинуватості. За час перебування під вартою (2 роки 6 місяців), прокурори так і не змогли довести, що існують якісь ризики та той факт, що це єдиний дієвий запобіжний захід. Зауважує, що неприпустимо посилатися на практику Європейського Суду з прав людини, яка фактично погіршує становище обвинуваченого. Просить суд врахувати бажання і можливість ОСОБА_9 орендувати квартиру, та постійно мешкати у м. Запоріжжі зі своєю сім`єю у разі зміни запобіжного заходу останньому на домашній арешт. Тому просить колегію суддів змінити ОСОБА_9 на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_17 який є захисником також і ОСОБА_15 за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізьких областях заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу і відносно останнього. При цьому, вказав аналогічні підстави, що і під час висловлення своєю думки відносно ОСОБА_9 (прокурор не довів, що існують такі ризики, що тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, а також неможливість застосування інших запобіжних заподів, не пов`язаних із позбавленням волі). Крім того, зазначив про недоречність посилання прокурора на молодий вік обвинуваченого як підставу, що він може переховуватися він суду.

ОСОБА_15 повністю підтримав свого захисника, додатково доповнивши, що він вже тривалий час знаходиться під вартою, що негативно впливає на його здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_18 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_10 пояснив, що він не визнає себе винуватим, прокурор зачитав клопотання, яке не було йому вручено та цей процесуальний документ не вручався і його захисникові. Не згоден з прокурором щодо негативної своєї характеристики та твердження прокурора, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не відповідають дійсності. Також, прокурор не є об`єктивним у наданні інформації суду, що його характеризує як особистість.

Захисник ОСОБА_18 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим. Прокурор під час судового засідання не довів жодного ризику, а обставини, викладені у клопотанні, не відповідають дійсності. Ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню взагалі не конкретизований прокурором. Також відсутні докази щодо притягнення раніше ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності та наявності негативної характеристики відносно обвинуваченого. ОСОБА_10 має сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, тому вважає, що домашній арешт забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_19 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

ОСОБА_11 зазначив, що він не скоював тих злочинів, про які йде мова в обвинувальному акті. У нього сім`я, на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, тому вважає за можливе змінити йому запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_19 вказав, що прокурор своїми висловами постійно бажає, щоб у колегії суддів склалося враження, що обвинувачені вкрай негативні особистості. Прокурор жодним чином не довів, що інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 . Останній не має намірів ухилятися від суду, якимсь чином впливати на свідків та потерпілих і скоювати правопорушення. У ОСОБА_11 мається сім`я, на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, тому просить застосувати до останнього цілодобовий домашній арешт, навіть з обмеженням не використовувати мобільний зв`язок та Інтернет.

Обвинувачений ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_20 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_20 зазначила, що у судовому засіданні прокурор не довів жодного нового ризику та не підтвердив доказами, що існують ризики, які тривалий час вже вказуються у клопотаннях прокуратури. Взагалі обвинувачений ОСОБА_16 надав показання, тому ризик впливу на нього вже відсутній. У ОСОБА_13 є сім`я, він виховує сина, тому просить змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт за адресою, де він проживав до затримання або у м. Запоріжжі. Крім того, вказала, що можливо змінити тримання під вартою на заставу.

Також, суд дослідив доводи ОСОБА_20 у письмових запереченнях, які вона надіслала електронною поштою. На заперечення доводів прокурора, остання вказує, що у ОСОБА_13 під час затримання не було вилучено зброї, міліцейської форми. Зазначення про молодий вік обвинуваченого взагалі недоречно щодо обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Зв`язки ОСОБА_13 з тимчасово окупованими територіями Донецької області не підтверджуються, так як обвинувачений з 2014 року мешкав у м. Одесі. Неприпустимим, на думку захисника, є вислів прокурора, що значна частина російсько-українського кордону не контролюється прикордонною службою України, так як не надано жодного доказу цього факту. Прокурор вказує на судимості ОСОБА_13 , хоча це не відповідає дійсності, так як останній раніше не судима особа. Обвинувачений вже тривалий час (2 р. 6 міс.) знаходиться під вартою. Відсутні докази того, що ОСОБА_13 будь-коли не виконував свої процесуальні обов`язки. Обвинувачений має постійні міцні зв`язки: одружений, має сім`ю, виховує неповнолітню дитину, проживає разом із дружиною та сином у квартирі у м. Одесі, що належить дружині обвинуваченого. Вважає, що тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачують ОСОБА_13 , не може бути єдиною підставою для продовження строку запобіжного заходу. Також відсутні докази і вчинення обвинуваченням 19.11.2017 року злочину на ділянці автодороги Київ-Могилів-Подільський, так як в цей час ОСОБА_13 перебував у м. Одесі, погано себе відчував і перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними медичними документами. При обшуку квартири ОСОБА_13 не було знайдено речей та предметів, які б вказували на його причетність до інших злочинів, зазначених в обвинувальному акті. Тому, враховуючи вказані обставини, а також практику Європейського Суду, на даний час ризики відносно ОСОБА_13 відсутні, а тому відпали законні підстави утримувати його під вартою.

ОСОБА_13 вказав, що повністю підтримує позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_22 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_22 зазначив, що в даному випадку відсутні ризики, на які посилається прокурор, так як останній не надав жодних доказів з цього приводу. ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні дані щодо його наміру ухилятися від суду, тому просить суд обрати до останнього інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_21 заперечували проти задоволення прокурора про продовження запобіжного заходу.
ОСОБА_21 зазначив, що прокурор звернувся поза межами строку із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, так як необхідно звернутися до суду за п`ять днів, а він звернувся 31.07.2020 року. Обвинувачений не має відношення до подій, зазначених в обвинувальному акті. Вважає, що до ОСОБА_12 можливо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме заставу у розмір 500 000 грн. Він гарантує, що ОСОБА_12 також може орендувати житло у м. Запоріжжі та носити електронний браслет і таким чином це забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.
ОСОБА_12 вказав, що в обвинувальному акті зазначені події, яких не було. Прокурор зазначає, що він матеріально забезпечений, хоча цей факт не доведений у судовому засіданні. Той факт, що він народився у м. Донецьку не дає права прокуророві зазначати, що це підстава вважати, що він буде переховуватися від суду.

Також, суд проаналізував доводи обвинуваченого ОСОБА_12 , викладені останнім в письмовому клопотанні. Обвинувачений вказав, що на цей час фактично відпала необхідність продовження самого суворого запобіжного заходу тримання під вартою у зв`язку з тим, що він знаходиться під вартою майже п`ять років, ризик переховування відсутній, усі докази знаходяться у прокурора, тому він їх знищити або пошкодити не зможе. Ризик впливу на ОСОБА_16 також відсутній, так як останній вже надав у суді показання. Вважає, що прокурор не надав суду доказів, які виправдовують подальше його утриманні під вартою. Просить застосувати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, так як може орендувати квартиру у м. Запоріжжі та носити електронний браслет, що дасть можливість постійно контролювати його переміщення.

Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_23 зазначили, що у них відсутні заперечення з приводу задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останньому.

Розглянувши клопотання прокурора та захисників, заслухавши думки прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 28.08.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_26 та ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 і ОСОБА_27 від 29.08.2019 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019 року.

Ухвалами слідчих суддів на стадії досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. У подальшому, обвинуваченим ОСОБА_26 і ОСОБА_16 було змінено взяття під варту на домашній арешт. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, 01.11.2018 року, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року, 21.02.2019 року, 18.04.2019 року, Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року, 12.07.2019 року, 04.09.2019 року, 03.10.2019 року, 29.11.2019 року, 17.01.2020 року, 12.03.2020 року, 06.05.2020 року, 11.06.2020 року строки запобіжних заходів обвинуваченим продовжувалися до 07.11.2018 року, 31.12.2018 року, 25.02.2019 року, 21.04.2019 року, 16.06.2019 року, 13.08.2019 року, 10.09.2019 року, 10.10.2019 року, 03.12.2019 року, 28.01.2020 року, 16.03.2020 року, 11.05.2020 року, 05.07.2020 року та 11.08.2020 року, відповідно.

Ухвалою колегії суддів від 14.11.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_26 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування своїх клопотань, на думку суду, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав колегію суддів у тому, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту.

Також, колегія суддів враховує, що потерпілий у попередньому судовому засіданні ОСОБА_6 під час судового засідання вказав, що він впізнає ОСОБА_9 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його. Крім того, суд також враховує і показання обвинуваченого ОСОБА_16 під час судового розгляду щодо причетності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 до окремих злочинів, вказаних в обвинувальному акті.

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра цілком обґрунтована, доводи захисників, заявлені на захист обвинувачених про недоведеність винуватості останніх, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України (максимальний строк до 15 років позбавлення волі).

Судом досліджувалися характеризуючи дані обвинувачених та їх соціальні зв`язки:

ОСОБА_9 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; розлучений; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_10 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений; має двох неповнолітніх дітей; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_11 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_12 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На запит суду начальник філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Запорізькій області відповів, що об`єктивний стан на цей час ОСОБА_12 задовільний. Протипоказань щодо утримання в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я не має. Від чергового огляду 04.11.2019 року відмовився.

ОСОБА_13 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку, має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_14 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; відсутнє постійне місця мешкання, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_15 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства; має постійне місця мешкання у м. Одесі, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи не надання прокурором суду негативних характеристик на ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , на які він посилається у своїх клопотаннях про продовження строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, відсутні підстави вважати вказаних обвинувачених як осіб, які негативно характеризуються.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні шести епізодів особливо тяжких злочинів, протягом кількох років, які пов`язані із посяганням не тільки на майно громадян, а і на їх життя та здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинувачених, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.

Під час вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжних заходів колегія суддів враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та вплив на потерпілих і свідків, а наявність у обвинувачених дружин та дітей, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати їх від вчинення злочинів.

Враховуючи, що на цей час по даному кримінальному провадженню не допитаного жодного з потерпілих та свідків, усі злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та вчинялись у присутності потерпілих і свідків, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_16 у судовому засіданні щодо фактів слідкування за ним невідомими особами після закінчення судових засідань, на думку колегії суддів, існує ризик можливого впливу обвинувачених на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання показань або зміни показань у суді задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Суд повністю погоджується з позицією сторони захисту, що згідно практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вважаємо, що ризик переховування від суду у обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на цей час перестав існувати, враховуючи, що прокурором не доведено у судовому засіданні про наявність зв`язків (взагалі не конкретизовані) з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком, Макіївкою та Ясинуватою. Також, прокурор не надав у судовому засіданні жодних доказів того, що особи, які є учасниками скоєння злочинів, вказаних в обвинувальному акті, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, переховуються від суду на тимчасово окупованій території держави і це надає можливість забезпечити обвинувачених виїхати на вказану територію України.

Суд вже зазначав про незрозумілість вислову прокурором у клопотаннях про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених: «Також на даний час значна частина українсько-російського кордону у Донецькій та Луганській області не контролюється Державною прикордонною службою України, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, безперешкодно перетнувши державний кордон України у напрямку Російської Федерації, яка як відомо, підтримує дії зазначеного терористичного угруповання». Вважаємо, застосування таких висловів недопустимими, так як вони несуть неоднозначний зміст та можуть по-різному трактуватися. Колегія суддів звертає увагу прокурора, що на цей вислів суд звертав свою у вагу у попередніх ухвалах про продовження строків запобіжних заходів і наполягав на його роз`ясненні або виключенні з клопотання наступного.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистості обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вважаємо, що на цей час існують ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжних заходів обвинуваченим, колегія суддів, враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, колегія суддів з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 строк тримання під вартою по 06.10.2020 року (включно).

Вважаємо, що характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими обвинувачених у вчиненні злочинів у сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводять, що суспільний інтерес переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вказаних, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та встановленою процедурою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суд розглянув можливість застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинувачених, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризики незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин є настільки вагомими, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, у т.ч. домашній арешт, не може забезпечити належну поведінку обвинувачених. На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 інкримінуються, у тому числі, і злочини із застосуванням насильства, суд, в силу положень ч.4 ст.183 КПК України розміру застави не визначає.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_16 суд продовжує запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк по 06.10.2020 року (включно), оскільки саме цей запобіжний захід забезпечення кримінального провадження дозволяє запобігти наявному ризику та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Під час дослідження особистості останнього, встановлено, що ОСОБА_16 проживає у м. Костянтинівка, Донецької області, на цей час він є особою з інвалідністю 3 групи, має сім`ю та хвору дружину.

Також, суд враховує інформацію, вказану у відповіді начальника СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_28 від 03.06.2020 року, згідно якої з метою контролю за виконанням ухвали суду про запобіжний захід ОСОБА_16 ,, останній перевіряється за місцем мешкання, порушення відсутні. Крім того, ОСОБА_16 виконуються покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України щодо прибуття до суду за перешим викликом. Таким чином, суд вважає, домашній арешт дієвим запобіжним заходом відносно ОСОБА_16 .

Вважаємо, що у ОСОБА_16 залишається існувати ризик переховування від суду, тому і приймається рішення щодо продовження домашнього арешту останньому.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 06.10.2020 року (включно).

Копію ухвали надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_16 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, по 06.10.2020 року (включно), а саме:
- прибувати до суду за першим викликом усним чи письмовим;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 07.08.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3