Справа № 336/2111/18
Провадження № 1-кп/336/84/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: члена колегії суддів - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження дії запобіжних заходів і обов`язків у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27-ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28- ч. 2 ст. 317 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою від 01.10.2020 р. обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 30.11.2020 р. включно, а обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 продовжено строк дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.
Прокурором заявлені клопотання, з яких в судовому засіданні були підтримані про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні, та просив також вирішити питання про продовження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строку дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.
Обвинувачений ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився. Згідно заяви, яка надійшла від його захисника ОСОБА_4 , останній наразі знаходиться на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.
В зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_12 прокурорм в даному сдовому засіданні клопотання відносно нього про продовження дії обв`язків, поклпдених при застосування запобіжного заходу у вигляді застави не підтримувалось, прокурор не заперечував щодо розгляду клопотань відносно ірншиєх обвинувачених у відсутність обвинуваченого ОСОБА_12 .
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , їх захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не заперечували проти продовження строку дії обов`язку, які покладені на обвинувачених, і не заперечували щодо розгляду цих клопотань судом у відсутність обвинуваченгого ОСОБА_12
ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 вважав, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки ризики, на він посилається, належними доказами не доведені. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, а також має захворювання і потребує медичної допомоги, просив змінити ОСОБА_8 у запобіжний захід на домашній арешт. Захисник ОСОБА_6 , обвчинувачений ОСОБА_8 також не мали заперечень проти розгляду клопотання щодо ОСОБА_8 у відсутність обвинуваченого ОСОБА_12
ОСОБА_11 просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання відносно нього. Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ризики прокурором не доведені, а обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід. Обвинувачений раніше не судимий, соціально адаптований, має сім`ю. Проти розгляду клопотання у відсутність обвинуваченого ОСОБА_12 не запреречували.
В зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_12 у судове засідання в зв`язку з хворобою і знаходженням на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, термін закінчення якого наразі невідомий, а також із закінченням 30.11.2020 року строку дії ухівали суду про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що розгляд клопотань відносно інших обвинувачених ніяким чином не впливає на права та обов`язки обвинуваченого ОСОБА_12 , суд розглянув клопотання прокурора відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у його відсутність.
Клопотання прокурора відносно самого обвинуваченгого ОСОБА_12 судом не розглядалось, оскільки прокурор його в судовому засіданні не підтримував в зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_12 в зв`язку з хворобою.
Клопотання розглядалось суддею, яка є членом колегії суддів, в зв`язку з відсутністю головуючого по справі судді ОСОБА_14 , у відповідності до вимог п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає можливим розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу і строку дії обов`язків відносно обвинувачених без присутності обвинуваченого ОСОБА_12 та вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 є доцільним, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик переховування обвинувачених від правосуддя.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Суд враховує дані про особу обвинувачених щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я ОСОБА_8 , однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливість їх переховування від суду, а наявність у обвинувачених соціальних зв`язків не були дієвим запобіжником, який би утримав їх від вчинення тих дій, що ставляться за провину, та не зможуть запобігти встановленому ризику.
Суд приймає до уваги, що обвинуваченим інкримінується вчинення низки злочинів, в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та прекурсорів, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні наркотичних засобів та прекурсорів з метою їх збуту та їх збуті, в організації та утриманні місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів, які у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає позбавленням волі на строк понад десять років, враховує дані про особу обвинувачених, те, що вони раніше не засуджені, постійного джерела прибутку не мають, та враховує їх соціальні зв`язки за місцем проживання.
Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються особи, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ризик переховування обвинувачених, або взагалі перестав існувати, або зменшився настільки, що такий запобіжний захід як домашній арешт здатний йому запобігти, а тому підстав для зміни застосованого до обвинувачених запобіжного заходу суд не вбачає, у зв`язку з чим клопотання захисників не підлягає задоволенню.
Обраний обвинуваченим запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Заявлене прокурором клопотання про продовження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 60 днів, підлягає задоволенню та узгоджується з вимогами ст.194 ч.5 КПК України.
Керуючись статтями 31, 177, 197, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 22 січня 2021 року включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 22 січня 2021 року включно.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 60 днів, тобто по 22 січня 2021 року, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватись особисто або через своїх представників зі свідками у кримінальному провадженні № 336/2111/18 пр.1-кп/336/84/2020.
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 60 днів, тобто по 22 січня 2021 року, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватись особисто або через своїх представників зі свідками у кримінальному провадженні № 336/2111/18 пр.1-кп/336/84/2020.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Суддя ОСОБА_1