ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/266/21 Справа № 204/7481/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИЛА:

Засуджена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить зарахувати їй строк попереднього ув`язнення з 24.01.2018 року по 08.08.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також зазначає, що судом першої інстанції не було надано їй захисника.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В обґрунтування свого судового рішення суд зазначив, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року ОСОБА_7 була засуджена за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року виконувати самостійно. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 29.11.2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.08.2018 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року змінено. Виключено з обсягу обвинувачення, визнаного судом доведеним, епізод кримінального правопорушення за ч.1 ст.357 КК України, з резолютивної частини вироку рішення про визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, призначене судом покарання за вказане кримінальне правопорушення. Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.
З вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення 20.10.2017 року, 23.10.2017 року, 03.11.2017 року, тобто після набрання чинності Закону № 2046-VIII, таким чином, весь строк попереднього ув`язнення засудженій не може бути зарахований за правилами ч.5 ст.72 КК в редакції, що діяла до 20.06.2017 року включно.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила зарахувати їй строк попереднього ув`язнення з 24.01.2018 року по 08.08.2018 року, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, якою передбачено зарахування попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 була засуджена вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року, за яким ОСОБА_7 засуджена за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року, за яким ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 29.11.2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.08.2018 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року змінено. Виключено з обсягу обвинувачення, визнаного судом доведеним, епізод кримінального правопорушення за ч.1 ст.357 КК України, з резолютивної частини вироку рішення про визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, призначене судом покарання за вказане кримінальне правопорушення. Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.
Злочини, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2018 року вона вчинила 20.10.2017 року, 23.10.2017 року, 03.11.2017 року, тобто після 21 червня 2017 року, а тому зазначене свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для застосування до засудженої ОСОБА_7 ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Доводи засудженої ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції не було надано їй захисника є безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що засудженій було вручено пам`ятку про її права та обов`язки, про що свідчить розписка (а.п.7), однак, відповідно до технічного запису судового засідання від 17.11.2020 року, засудженою ОСОБА_7 заяв про залучення захисника для надання їй правової допомоги у цьому провадженні заявлено не було.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженої, а тому ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4