Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця майна ОСОБА_7 ,
слідчого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000067 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах володільця майна ПП «ДІМ ВЕР ТРАНС» на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2020 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході огляду місця події 10.07.2020 року, а саме на:
- паперовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору вагою брутто 3,99 грам;
- автомобіль марки «Renault Master», р.н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , білого кольору з ключем;
- пластикове свідоцтво про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_3 .
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2020 року клопотання задоволено.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з грубим порушенням вимогам кримінального процесуального Закону. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити.
Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, представника володільця майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею при розгляді даного клопотання дотримано.
Доводи апелянта про необґрунтованість клопотання та безпідставність накладення арешту на автомобіль не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З матеріалів клопотання вбачається, що 10.07.2020 року о 03 год. 25 хв. під час проведення митного огляду на території МП «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби транспортного засобу марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який слідував у напрямку виїзд з України, в салоні на верхній полиці серед документів виявлено прихований від митного контролю паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка за запахом та зовнішніми ознаками схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою брутто 3,99 грам.
Відповідно 10 липня 2020 року до ЄРДР за № 0000067 внесено вказані відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.
Як встановлено слідчим суддею, зазначене майно, в тому числі транспортний засіб відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тому, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення кримінального провадження, збереження доказів, підставно накладено арешт на дане майно.
Зняття арешту з даного майна може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах володільця майна ПП «ДІМ ВЕР ТРАНС» залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2020 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: