Єдиний унікальний номер №943/1665/20
Провадження № 1-кп/943/191/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року

Буський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5

за участю захисника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюв залі суду в м. Буську з відеофіксуванням «Акорд» у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
10.09.2020 року до Буського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
У підготовче засідання доставлений конвоєм обвинувачений ОСОБА_4 .
В підготовчому засіданні від прокурора надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 з визначенням застави. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть кількох осіб. Заявлене клопотання прокурор підтримала та просила суд його задоволити, виходячи із наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання, заявивши зустрічне клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заявлене клопотання сторона захисту обгрунтовує наявністю в обвинуваченого встановленої інвалідності 3 групи з дитинства у зв`язку із серцево-судинним захворюванням, пов`язаним із вадою серця, перенесеним інфарктом в умовах несвободи місяць тому, з потребою постійного лікування і спостереження лікарями. Крім того, у обвинуваченого є наявні міцні соціальні зв`язки, а саме він проживає з мамою ОСОБА_11 яка є інвалідом І групи по зору та бабцею ОСОБА_12 , яка є пенсіонером за віком. Обвинувачений має постійне місце проживання. Раніше не судимий, позитивно характеризується серед знайомих та друзів.
Захисник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 покладається на думку суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані клопотання та докази на підтримку заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_16 .

Тобто, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжкими, згідно ст. 12 КК України.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2020 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначеним розміром застави. Строк дії ухвали закінчується 18 жовтня 2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В силу ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, визначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.
Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані сторонами кримінального провадження в підтримку заявлених ними клопотань, суд приходить до висновку.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, є інвалідом третьої групи, його мати ОСОБА_11 є інвалідом першої групи по зору, яка перебуває на його утриманні та забезпеченні. Також, на утриманні ОСОБА_4 є бабця ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших членів родини, які здійснювали догляд за його матір`ю та бабцею немає. Батько обвинуваченого, ОСОБА_18 покинув сім`ю у 1999 році та наданий час із сином не спілкується, жодної допомоги не надає. Крім цього, ОСОБА_4 має міцні родинні зв`язки, позитивно характеризується, має постійне місце проживання.
Крім того, згідно представленої стороною захисту медичної документації убачається, що обвинувачений є інвалідом 3 групи у зв`язку із серцево судинним захворюванням пов`язаним із вадою серця.
15 травня 1994 року хворому ОСОБА_4 інститутом серцево-судинної хірургії ім. А.Н. Вакулєва (м. Москва) проведено операцію «Растеллі» в умовах штучного кровообігу гіпотермії та сполученої кардіоплагії.
09 червня 2004 року хворому ОСОБА_4 . Науково-практичним медичним центром дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України проведено операцію по заміні гомографта між правим шлуночком та правою артерією, висічено старий гомографт, взамін якого імплантовано аортальний гомограф діаметром 22 мм.
9 вересня 2015 року хворому ОСОБА_4 . Науково-практичним медичним центром дитячої кардіології та кардіохірургії

МОЗ України проведено операцію по заміні гомографта легеневої артерії. Згідно виписки з історії хвороби №3888/2402м від 17 грудня 2015 року хворому ОСОБА_4 рекомендовано: спостереження кардіолога за місцем проживання;профілактика інфекційного ендокардиту; контроль артеріального тиску та пульсу.
ОСОБА_4 у грудні 2015 року Науково-практичним медичним центром дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України поставлено діагноз: вроджена вада серця, помірний стеноз гомографта легеневої позиції. Стан після операції «Растеллі» з приводу транспозиції магістральних судин з дефектом міжшлуночкової перегородки та стенозом легеневої артерії. Стан після заміни гомографта (в легеневу аорту вшито аортальний гомографт діаметром 22 мм.).
З консультативного висновку Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України від 20 квітня 2016 року хворому ОСОБА_4 рекомендовано: антибіотико терапія при супутніх запальних процесах для профілактики інфекційного ендокардиту; санація хронічних вогнищ інфекції; прийом аспірину 100 мг. один раз на день постійно.
Ураховуючи викладене, суд приходить до переконання, що при обранні запобіжного заходу судом враховується на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України стан здоров`я обвинуваченого. Стороною захисту обвинуваченого представлено суду переконливі та достовірні докази того, що обвинувачений має захворювання з дитинства. Крім того, стороною захисту також доведено та представлено належні докази, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний врахувати вимоги п. 3 і п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11.07.2006 зазначено: «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01.06.2006 Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Прокурор, обгрунтовуючи заявлене клопотання покликається на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому не наводить обгрунтування, вказаних ризиків. Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора.
Вирішуючи зустрічне клопотання сторони захисту щодо цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, з обранням саме такого запобіжного заходу без носіння електронного засобу контролю,

оскільки такий може імовірно спричинити погіршення стану здоров`я обвинуваченого, так як у обвинуваченого вшито аортальний гомографт.
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання ризикам до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання обвинуваченого у АДРЕСА_1 , поклавши на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що здатне забезпечити дієвість даного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 195, 314, 315 КПК України, суд ,-

постановив :

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_19 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту - задоволити.
Обрати запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Золочів, Львівської області, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи з дитинства, раніше не судимого, - у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

а) прибувати до суду за першою вимогою;
б) цілодобово не залишати без дозволу прокурора або суду місце свого проживання по АДРЕСА_1

в) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали становить два місяці, а саме з 02 жовтня 2020 року до 02 грудня 2020 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику, прокурору.

Копію ухвали направити для виконання та контролю до Головного управління національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальним органом поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_20 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1