Справа № 307/2960/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурори ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/4806/840/20 за апеляційною скарго захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 05. 06. 2020.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з повною загальною середньою освітою, не одружена, не працююча, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судима, засуджена:
- за ст. 117 КК України до покарання у виді 03(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 02 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї на підставі ст. 76 цього Кодексу обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: кухонний ніж, на якому наявні плями бурого кольору схожі на кров, металеву чайну ложку, на якій є плями бурого кольору, схожі на кров, жіночу зимову шубу чорного кольору, на якій наявні згортки та плями бурого кольору, схожі на кров, які знаходяться в камері схову речових доказів Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, ухвалено знищити.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_6 16. 10. 2017 близько 21 год., знаходячись по місцю свого проживання, в літній кухні будинку АДРЕСА_1 , самостійно, без кваліфікованої медичної допомоги, народила живу дитину чоловічої статі та відразу після пологів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи та передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті її новонародженої дитини, злякавшись, що не в змозі самостійно утримувати, накрила новонароджену дитину жіночою зимовою шубою, щоб не бачити немовля та правою ногою притиснула тіло в області шиї та грудної клітки, перешкодивши у такий спосіб потраплянню повітря у легені дитини, що стало причиною смерті новонародженої дитини внаслідок механічної асфіксії, здавлення грудної клітки і живота тупими предметами, яка супроводжувала обширні синці обличчя, лівої половини шиї, грудної клітки та кінцівок, при цьому механічна асфіксія знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті новонародженої дитини, обширні синці
-2-
обличчя, лівої половини шиї, грудної клітки та кінцівок відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні в момент їх спричинення. В подальшому ОСОБА_6 залишила свою новонароджену дитину в приміщенні літньої кухні, а сама вийшла на подвір`я, де її зустріла мати ОСОБА_9 , яка побачивши, що ОСОБА_6 паморочиться в голові, відразу викликала карету швидкої допомоги, на якій ОСОБА_6 було госпіталізовано до Тячівської РЛ №1 для надання необхідної медичної допомоги, де остання вже зізналася медичним працівникам, що залишила свою новонароджену дитину вдома мертвою.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку суду від 05. 06. 2020 та закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України за відсутністю в її діях складу даного злочину. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що судом в оскаржуваному вироку невірно викладено показання обвинуваченої ОСОБА_6 , яка винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочині не визнавала і не визнає. Зі змісту даних нею під час розгляду справи в суді першої інстанції показань слідує, що дину вона не вбивала, ногу на неї не клала, а впала не дитину. Тобто судом невірно викладені в показаннях обвинуваченої, якій за версією тексту вироку вказано, що їй запаморочилося в голові і вона впала, а прийшовши до тями, побачила, що народжує дитину. Також судом неповно викладено пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_10 , яка, окрім іншого, дала відповідь на питання, що смерть новонародженої дитини могла мати місце при обставинах, на які вказує ОСОБА_6 , тобто при втраті нею свідомості в ході народження дитини і падіння на новонароджену дитину, що частково підтвердили також і експерти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак цим показанням не дано належної оцінки, їх суд у вироку не відтворив та безпідставно визнав версію обвинуваченої надуманою. Наявність у матеріалах кримінального провадження висновку комісійної судово-медичної експертизи №36 від 28. 08. 2019, не спростовує показання обвинуваченої щодо обставин народження нею дитини та механізму спричинення їй смерті. Також захисник вказує на допущене під час досудового розслідування порушення права на захист обвинуваченої, оскільки при проведенні слідчого експерименту та допиті ОСОБА_6 , слідчий неправомірно схилив останню до відмови від захисника, тому ці докази не могли визнаватись допустимими, оскільки отримані з порушенням права на захист. Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного вироку порушив принцип презумпції невинуватості, право на захист та стандарти доведення вини поза розумним сумнівом. Фактично пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення виключно ґрунтується на її визнавальних показаннях, даних нею під час досудового розслідування за відсутності захисту, протоколів відтворення обстановки та обставин події, висновків експертів, свідченнях свідків.
До початку апеляційного розгляду судового провадження 25. 01. 2021, обвинувачена подала клопотання про відмову від апеляційної скарги. Відмова від апеляційної скарги є добровільною і наслідки такої відмови їй відомі.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурори ОСОБА_5 , яка підтримала подане обвинуваченою клопотання про відклик апеляційної скарги, обвинувачену яка теж підтримала подане клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. Якщо вирок (ухвала) не був оскаржений іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

-3-

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 у своєму клопотання від 25. 01. 2021 відмовилася від поданої захисником апеляційної скарги в її інтересах, іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржується, тому колегія суддів вважає за можливе згідно до вимог ч. 2 ст. 403 КПК України апеляційне провадження 11-кп/4806/804/20 щодо оскарження вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від о5. 06. 2020 - закрити.
Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційне провадження №11-кп/4806/840/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 05. 06. 2020 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст. 117 КК України, - закрити.
На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: