Номер провадження: 11-сс/813/1096/20
Номер справи місцевого суду: 523/8917/20 1-кс/523/2531/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0001954, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 13.08.2020 включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Улан-Уде, Бурятія, Російської Федерації, громадянина України, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, утримує неповнолітню дитину та мати похилого віку, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0001954, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2020.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення знаряддя вчиненого злочину; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім того, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у закінченому замаху на умисне вбивство громадянина ОСОБА_11 , вчиненому на ґрунті раптово виниклого конфлікту о 19:30 годині 14.06.2020 біля буд. № 23 по вул. Марсельській в м. Одесі.

15.06.2020 ОСОБА_8 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

16.06.2020 слідчий звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого останньому, ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення, сховання або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також неможливістю запобігання зазначеним ризам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є занадто суворим Вказує, що слідчим та прокурором не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного та невмотивовано застосував до підозрюваного найтяжчий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У своїй апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2020, мотивуючи такий пропуск тим, що четвертий та п`ятий день подачі апеляційної скарги припали на вихідні дні, тому дана апеляційна скарга подана до апеляційного суду в перший робочий день наступного тижня.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисниці, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
І. Щодо строків звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді можуть бути подані протягом п`яти днів з дня їх оголошення.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена 16.06.2020 та подана до Одеського апеляційного суду 22.06.2020, тобто на шостий день після постановлення ухвали.
Положення ч. 7 ст. 115 КПК України передбачають, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

У зв`язку з тим, що п`ятий день на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді припав на неділю, який є неробочим днем, то, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України, апеляційна скарга була подана на наступний за ним робочий день.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно визнати такою, що подана у строк та продовжити її розгляд.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскаржуваної ухвали.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 115 КК України, а також ризиків встановлених слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведення органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (закінчений замах на вбивство), санкція статті якої передбачає можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, таким чином, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам, апеляційний суд враховує такі обставини.

Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, не судимий, пенсіонер, є інвалідом 2 групи, утримує неповнолітню дитину та мати похилого віку, одружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання у м. Одесі, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, однак, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про наявність обґрунтованих ризиків можливого переховування, від органу досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення знаряддя вчиненого злочину; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінально правопорушення, який з місця вчинення злочину зник, не викликав медичну допомогу потерпілому, позбувся знаряддя вчиненого злочину та заперечує про його існування, фактично проживає в одному будинку з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про наявність міцних соціальних зав`язків та 2 групи інвалідності у підозрюваного не можуть бути визнані в цьому випадку підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки зазначені обставини в сукупності не знижують суспільної небезпечності особи підозрюваного і злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, а суспільний інтерес щодо перебування ОСОБА_8 під вартою, в цьому випадку переважає його особистий інтерес.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про те, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , пов`язане із застосуванням насильства до потерпілого, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та, враховуючи положення ч 4 ст. 183 КПК України, можливістю не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особлива тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката

ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0001954, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2020, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4