ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/198/20 Справа № 182/2750/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні доньку 2009 року народження, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (приймає участь в
режимі відеоконференції), -
встановила:
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 53 КК України, а також санкцію ч.1 ст. 185 КК України, якою передбачено можливість призначення таких видів покарань, як штраф, громадські та виправні роботи, арешт, позбавлення волі, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання без зазначення його виду, вказавши при цьому лише його розмір.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_6 приблизно о 19 годині 12.02.2019 року, знаходився за місцем тимчасового мешкання, у будинку АДРЕСА_3 , який за усною домовленістю винаймав на протязі тривалого часу у ОСОБА_8 разом з технікою та меблями для проживання, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 .
В той же день та час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що у будинку нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що дозвіл на розпорядженням майном ОСОБА_8 йому не надавала, викрав з журнального столу у загальній кімнаті телевізор та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 675 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, є правильними, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому колегією суддів не перевіряються.
Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Санкцією ч.1 ст. 185 КК України, що застосована відповідно до ч.2 ст.4 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках та розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру.
Таким чином, суд першої інстанції в порушення зазначених вимог, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, без зазначення його виду, а саме - неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вказавши лише його розмір.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасуванню, з ухваленням апеляційною інстанцією в цій частині нового вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, що застосована відповідно до ч.2 ст.4 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має сталі родинні зв`язки, має на утриманні доньку 2009 року народження; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, визнання вини; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 404,405,407,409, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року - задовольнити.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4