Провадження №1-кп/127/850/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці в залі судових засідань № 12 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2019 за № 000022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 5 статті 27, частиною третьою статті 191 та частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 5 статті 27, частиною третьою статті 191 та частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК).

До обвинувального акта стороною обвинувачення також надано угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні. Згідно з наданою суду угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, наслідки затвердження угоди судом йому роз`яснено; сторони погоджуються на призначенні ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 366 КК з урахуванням статті 69 КК у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції стоком на 1 рік; за пунктом 5 статті 27 КК з урахуванням статті 69 КК у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції строком 2 роки; відповідно до приписів статті 70 КК остаточне покарання у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції строком 2 роки. Із запропонованим видом та мірою покарання законний представник потерпілого та обвинувачений погоджуються.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що йому зрозумілі умови, необхідні для вирішення питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, угоду підтримав та просив її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 137 о/с від 21.08.2018 р. старшого сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду інженера групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - РПОП ГУНП у Вінницькій області).

Згідно зі статтями 2, 8, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

ОСОБА_5 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до посадових інструкцій інспектора групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПОП ГУНП у Вінницькій області, затвердженої командиром РПОП ГУНП у Вінницької області 11.01.2019 р. та 20.01.2020 р., з якою ОСОБА_5 ознайомлений 11.01.2019 р. та 20.01.2020 р. відповідно, останній зобов`язаний та уповноважений, поміж іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та вимог Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого Наказом Міністерстра внутрішніх справ України 04.12.2017 р. № 987 слідкувати за щоденним використанням транспортних засобів роти, знати автомобільну техніку, наявну в РПОП, правила її експлуатації та ремонту, слідкувати за організацією обслуговування, вживати заходів щодо продовження термінів служби транспортних засобів, систематично перевіряти правильність експлуатації, своєчасність ремонту, порядок зберігання та витрат автомобільного майна, здійснювати заходи щодо ощадливого витрачення пального, перед виїздом на маршрут перевіряти у водіїв підрозділу талон на право експлуатацію транспортного засобу, водійське посвідчення та шляховий лист, вести кількісний та якісний облік транспортних засобів, перед виїздом з місця постійної дислокації перевіряти справність транспортного засобу.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України № 757 від 07.09.2017 р. (далі - Порядку № 757 від 07.09.2017 р.) дорожня документація - документи, які утворюються у процесі організації і здійснення органами поліції автотранспортної діяльності та включають у себе посвідчення водіїв, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, акти закріплення транспортних засобів, дорожні листи, бортові журнали, дозволи на встановлення і використання спеціальних світлових та гучномовних пристроїв, страхові поліси, дозволи на позагаражне (позавідомче) зберігання транспортних засобів, на виїзд транспортних засобів у відрядження, вихідні та святкові дні, списки наявних транспортних засобів та облікові журнали, передбачені цим Порядком.

Відповідальні за автотранспортну діяльність особи - особи, призначені відповідальними за даний напрямок службової діяльності відповідно до організаційно-розпорядчих актів органів поліції.

Оперативні транспортні засоби - штатна група службових транспортних засобів, призначених для виконання органами поліції оперативних завдань.

Транспортні засоби - легкові, вантажні (вантажно-пасажирські) автомобілі, автобуси (мікроавтобуси), причіпи, напівпричіпи (платформи), транспортні засоби спеціального та спеціалізованого призначення, транспортні засоби, призначені для експлуатації на воді, а також наявні в органах поліції мототехніка та велотранспорт.

Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку № 757 від 07.09.2017 р. до автомобільного майна належать запасні частини (агрегати, вузли, механізми, прилади, деталі), акумуляторні батареї, автомобільні і мотоциклетні шини, матеріали (пально-мастильні матеріали, спеціальні та експлуатаційні технічні рідини, мастила, фарби, пластмаси);

Згідно з пунктом 9 розділу III Порядку № 757 від 07.09.2017 р. усі виїзди та повернення службових транспортних засобів органів поліції фіксуються у дорожньому листі (додаток 5), який в органах поліції є документом первинного обліку експлуатації транспортних засобів. Інформація щодо маршруту руху, пробігу і часу використання транспортного засобу засвідчується підписами посадових осіб органів поліції, у розпорядження яких надавався транспортний засіб для виконання службових завдань.

Відповідно до пункту 11 розділу III Порядку № 757 від 07.09.2017 р. незалежно від способу виготовлення всі дорожні листи транспортних засобів органів поліції обліковуються в журналі реєстрації дорожніх листів (додаток 6) із присвоєнням відповідних реєстраційних номерів. Підставою для видачі дорожніх листів на наступний місяць є своєчасне повернення дорожніх листів за минулий місяць. Дорожні листи на транспортні засоби, виведені з експлуатації унаслідок пошкодження у дорожньо-транспортних пригодах (далі - ДТП) або підготовки до списання, не видаються, а на транспортні засоби, виведені з експлуатації для проведення довготривалого ремонту, видаються тільки після завершення ремонтних робіт і введення в експлуатацію.

Зі змісту пункту 12 розділу III Порядку № 757 від 07.09.2017 р. слідує, що правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів. Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється. Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції.

Відповідно до пункту 13 розділу III Порядку № 757 від 07.09.2017 р. перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсові медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа.

Про виявлені зовнішні пошкодження транспортних засобів перед виїздом або після їх повернення відповідальні за автотранспортну діяльність особи письмово доповідають безпосередньому керівництву.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку № 757 від 07.09.2017 р. Централізоване забезпечення органів поліції паливом здійснюється виключно в межах обсягів закуплених ПММ відповідно до виділеного фінансування. Збільшення щомісячної норми видачі палива на користь одного органу поліції вважається недоцільним і таким, що призводить до обмеження потреби в ПММ іншого органу поліції. Самостійне придбання органами поліції пального проводиться за наявності кошторисних призначень та відповідних асигнувань.

Поряд з тим, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 204 о/с від 18.11.2016 р. особу, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, призначено на посаду командира РПОП ГУНП у Вінницькій області, закріплено спеціальний жетон із індивідуальним номером 0073519 та відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», пункту 1 примітки до статті 364 КК, є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Відповідно до дорожніх листів № 8, № 6, № 8, 8, № 6, № 8, № 2, № 8, № 0, № 3, № 6, № 7, № 0, № 9, № 9, № 6, № 8, № 1, № 6 на службові автомобілі «SKODA FАВІА», д. н. НОМЕР_1 , «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д. н. НОМЕР_2 , «ХАЗ 3250», д. н. НОМЕР_3 , «ВС FТV», д. н. НОМЕР_4 , «RENAULT DUSTER», д. н. НОМЕР_5 , «ПАЗ», д. н. НОМЕР_6 , «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д. н. НОМЕР_7 систематично відпускаються нафтопродукти і виді дизельного палива, за вказаними транспортними засобами закріплені водії із числа працівників ГУНП у Вінницькій області.

Перебуваючи на вищевказаній посаді, ОСОБА_5 разом із командиром РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., будучи в міцних соціальних зв`язках між собою та із іншими співробітниками ГУНП у Вінницькій області, створили злочинну схему розтрату чужого майна, яке перебуває у віданні ОСОБА_5 .

Так, 17.12.2019 р. ОСОБА_5 у відділі забезпечення автотранспортом Центру обслуговування підрозділів ГУНП у Вінницькій області, яке розташоване за адресою: м. Вінниця вул. Ботанічна, буд. 30, буд. 32, будучи відповідно до функціональних обов`язків уповноваженим, отримав паливну картку № НОМЕР_8 із відпущеним на дану картку пальним в об`ємі 70 л вартістю 2085,3 грн., яку в період часу з 17.12.2019 р. по 18.12.2019 р. в місті Вінниці (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), передавав командиру РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., з метою розтрати пального на користь третіх осіб, тим самим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Командир РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., в свою чергу, використовуючи вказану вище картку на пальне, діючи на виконання злочинного задуму на розтрату державного майна, маючи корисливу зацікавленість, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 18.12.2019 р. о 09.54 год. на автозаправній станції ПП «ОККО КОНТРАКТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 17, здійснив розтрату дизельного палива у кількості 40 л на суму 1191,6 грн., на користь громадянина ОСОБА_6 , в користуванні якого перебуває автомобіль «Alfa Romeo», д. н. НОМЕР_9 .

В подальшому, в грудні 2019 року (точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе)в невстановленому досудовим розслідуванні місці, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь досягнутої домовленості щодо переховування слідів злочину командира РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 8 на грудень 2019 року службового автомобіля «Volkswagen ТЗ», д. н. НОМЕР_10 , а саме у графах № 17, 18 стовпчику «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км), «Загальний пробіг за зміну (км)» з метою викривлення об`єктивної інформації щодо витрати пального автомобілем та приховання слідів злочину командира РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження.

В подальшому, 14.01.2020 р. ОСОБА_5 у відділі забезпечення автотранспортом Центру обслуговування підрозділів ГУНП у Вінницькій області, яке розташоване за адресою: м. Вінниця вул. Ботанічна, буд. 30, буд. 32, будучи відповідно до функціональних обов`язків уповноваженим, отримав паливну картку № НОМЕР_8 із відпущеним на дану картку пальним в об`ємі 70 л вартістю 2085,3 грн., яку в період часу із 14.01.2020 р. по 15.01.2020 р. в місті Вінниці (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), передав командиру РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження з метою розтрати пального на користь третіх осіб, тим самим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Командир РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., в свою чергу, використовуючи вказану вище картку на пальне, діючи на виконання злочинного задуму на розтрату державного майна, маючи корисливу зацікавленість, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зловживаючи своїм службовим становищем, 15.01.2020 р. о 18 год. 00 хв. 07 с. на автозаправній станції ПП «ОККО КОНТРАКТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 17, здійснив розтрату дизельного палива у кількості 30 л на суму 893,7 грн., на користь громадянина ОСОБА_7 , у користуванні якого перебуває «Opel Vivaro», д. н. НОМЕР_11 .

Окрім того, командир РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., в свою чергу, використовуючи вказану вище картку на пальне, діючи на виконання злочинного задуму на розтрату державного майна, маючи корисливу зацікавленість, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 15.01.2020 р. о 18 год. 03 хв. 08 с. на автозаправній станції ПП «ОККО КОНТРАКТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 17, здійснив розтрату дизельного палива у кількості 40 л на суму 1191,6 грн., на користь невстановленої досудовим розслідуванням особи.

Разом з тим, ОСОБА_5 , в листопаді 2019 року (точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), на виконанням заздалегідь досягнутої домовленості щодо переховування слідів злочину командира РПОП ГУНП у Вінницькій області, відомості щодо якого виділені в кримінальне провадження № 0000706 від 30.06.2020 р., вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 8 на листопад 2019 року автомобіля «SKODA FABIA», д. н. НОМЕР_1 , а саме у графах № 26, 27, 28 стовпчиках «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Окрім того, він же, з тих же самих мотивів і тією ж метою, в лютому 2020 року (точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 8 на лютий 2020 року автомобіля «SKODA FABIA», д. н. НОМЕР_1 , граф № 17, 18, 24, 25, 26, 28 стовпчиків «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Поряд з тим, він же, з тих же самих мотивів і тією ж метою, в листопаді 2020 року (точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 2 на листопад 2019 року автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д. н. НОМЕР_2 , графі 27 стовпчиків «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Окрім того, він же, з тих же самих мотивів і тією ж метою, в лютому 2020 року (точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 8 на лютий 2020 року автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д. н. НОМЕР_2 , граф № 27, 29 стовпчиків «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Він же, з тих самих мотивів і тією ж метою, в листопаді 2019 року (точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 0 на листопад 2019 року автомобіля «ХАЗ 3250», д. н. НОМЕР_3 , граф № 26, 28 стовпчиків «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Окрім того, він же, з тих же самих мотивів і тією ж метою, в лютому 2020 року (точний час та місце, досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), вніс недостовірні відомості до дорожнього листа № 7 на лютий 2020 року автомобіля «RENAULT DUSTER», д. н. НОМЕР_5 , у графі 21 стовпчиків «Час виїзду», «Час останнього повернення», «Фактичний час роботи», «Показник спідометра ТЗ після закінчення зміни (км)», «Загальний пробіг за зміну (км)».

Отже, як слідує з обвинувального акта, дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 5 статті 27, частиною третьою статті 191 КК, а саме пособництво у розтраті чужого майна, яке перебувало у його віддані, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також частиною першою статті 366 КК, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Главою 35 Розділу VІ КПК регламентовано порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод. Зі змісту частини другої статті 469 КПК випливає, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Пунктом 1 частини четвертою зазначеної статті визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Вимоги до угоди про визнання винуватості визначені статтею 472 КПК.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Згідно з імперативними вимогами, встановленими пунктами 1 та 2 частини сьомої статті 474 КПК суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Для вирішення питання щодо наявності або відсутності зазначених обставин, які унеможливлюють затвердження угоди про визнання винуватості суд вважає за доцільне зауважити наступне.

Згідно з обвинувальним актом, наданим суду, інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений пунктом 5 статті 27, частиною третьою статті 366 КК, був вчинений шляхом розтрати ввіреного йому майна. При цьому ОСОБА_5 за зазначеним же фактом оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 366 КК, тобто службовому підроблені.

На стадії підготовчого судового засідання, у якому приймається рішення про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості (пункт 1 частини третьої статті 314 КПК) суд не уповноважений на здійснення аналізу доказів у кримінальному провадженні. Натомість зазначена правова норма є диспозитивною (уповноважуючою), тобто встановлює право суду, а не його обов`язок затвердити угоду, зокрема, про визнання винуватості. Як вже судом було зазначено вище, пункти 1 та 2 частини сьомої статті 474 КПК є імперативними нормами, тобто зобов`язують суд відмовити у затвердженні угоди в разі виявлення обставин, передбачених зазначеними нормами.

Для вирішення питання щодо відповідності умов угоди вимогам, зокрема, кримінального закону (пункт 1 частини сьомої статті 474 КПК) або ж інтересам суспільства (пункт 2 частини сьомої статті 474 КПК) необхідно перевірити правильність кримінально-правової кваліфікації діяння ОСОБА_5 . Необхідність здійснення такої перевірки зумовлена наявністю ряду правових висновків, сформульованих Верховним Судом України (далі ВСУ) та Верховним Судом (далі ВС) щодо ознак кримінально караного діяння, передбаченого статтею 191 КК. Зокрема, відповідні висновки викладено у постанові від 07.02.2013 р. (справа № справа № 5-27кс12), від 14.11.2013 р. (справа № 5-30кс 13), від 23.01.2014 р. (справа № 5-48кс13), від 28.02.2019 р. (справа № 456/1181/15-к), віл 05.08.2020 р. (справа № 433/383/19) тощо.

Як вже судом зазначено вище, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів спільно з командиром РПОП ГУНП у Вінницькій області, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження. Разом з тим, надані суду матеріали обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про вручення обвинувального акта та угода про визнання винуватості не надають суду можливості, а приписи Глави 27 КПК, якою регламентовано проведення підготовчого судового засідання, не уповноважують суд здійснювати аналіз доказів, зібраних на виконання вимог частини першої статті 91 КПК. Однак, наданий суду обвинувальний акт містить посилання на створення ОСОБА_5 спільно з командиром РПОП ГУНП у Вінницькій області та іншими співробітниками ГУНП у Вінницькій області злочинної схеми, спрямованої на розтрату чужого майна, яке перебуває у відданні ОСОБА_5 .

Суд вважає за доцільне також зауважити, що приміткою до статті 45 КК визначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Здійснення застереження щодо форми вчинення кримінального правопорушення шляхом зловживання службовим становищем має правове значення для застосування приписів статті 69 КК. Зокрема, зі змісту частини першої статті 69 КК випливає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Надана суду угода про визнання винуватості свідчить, що сторони узгодили призначення ОСОБА_5 кримінального покарання за вчинення двох інкримінованих йому злочинів з урахуванням приписів частини першої статті 69 КК. Саме тому для вирішення питання щодо відповідності угоди вимогам кримінального закону та інтересам суспільства необхідно здійснити перевірку правильності правової кваліфікації діяння ОСОБА_5 . Як вже судом зазначено вище, під час здійснення підготовчого судового засідання суд не уповноважений здійснювати аналіз доказів відповідно до приписів частини першої статті 94 КПК. Разом з тим, фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, свідчать про те, що в діянні ОСОБА_5 можуть бути ознаки не лише пособництва у розтраті чужого майна, яке йому ввірене, а й ознаки вчинення корупційного злочину.

Слід зауважити, що згідно із загальними засадами кримінального судочинства, закріпленими, зокрема, у частині третій статті 26 КПК, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Також частиною першою статті 337 КПК регламентовано, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Однак, згідно з приписами статті 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зі змісту частини другої статті 9 КПК випливає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Норма, закріплена у частині сьомій статті 474 КПК, як було зазначено судом вище, є імперативною, яка зобов`язує суд здійснити перевірку угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Тому суд вважає, що в даному випадку імперативна норма має вищу юридичну силу над диспозитивною нормою і під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суду необхідно перевірити дотримання у кримінальному провадженні загальних завдання та засад кримінального судочинства, в тому числі й щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При цьому пунктом 1 частини сьомої статті 474 КПК визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди. Зі змісту пункту 2 частини сьомої статті 474 КПК випливає, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Застережень щодо неможливості укладення угоди у кримінальному провадженні, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 469 КПК в контексті пункту 1 частини сьомої статті 474 КПК під час проведення підготовчого судового засідання встановлено не було. Однак, як вже зазначено судом, під час проведення підготовчого судового засідання виникли обґрунтовані сумніви в тому, що під час досудового розслідування було виконано вимоги кримінально-процесуального закону щодо завдання кримінального провадження, що у свою чергу свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів у тому, що умови угоди відповідають вимогам кримінального закону та інтересам суспільства, що свідчить про те, що умови угоди суперечать вимогам КПК.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне зауважити, що частиною восьмою статті 469 КПК визначено, що у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. При цьому реченням другим частини восьмої статті 469 КПК регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

З наданих суду матеріалів не видно, коли і за яких умов було прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в окреме повадження. При цьому суд також вважає за доцільне зауважити, що 20.08.2020 ВС (справа № 344/20740/18) зазначив, що безпідставне виділення матеріалів кримінального провадження щодо одного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, ураховуючи системне тлумачення КПК, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Отже, аналізуючи наданий суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до переконання, що остання не відповідає вимогам кримінального закону, а тому і вимогам КПК, а відтак згідно з приписами пункту 1 частини сьомої статті 474 КПК та пункту 1 частини третьої статті 314 КПК в затвердженні угоди необхідно відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд при цьому вважає за необхідне звернути увагу на правовий висновок, сформульований Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 р. (справа № 161/13574/18), відповідно до якого преюдиція у вироку на підставі угоди щодо визнання винуватості інших осіб грубо порушує засади презумпції невинуватості. Однак, незважаючи на це, у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, посади осіб, з якими ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, вчинив інкриміновані йому злочини.

Керуючись статтями 314-316, 371, 474 КПК, суд

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 17.09.2020 між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 з іншої відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 5 статті 27, частиною третьою статті 191 та частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2019 р. за № 000022, повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Обвинуваченому та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Суддя: