Провадження № 11-сс/4823/305/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Бобровицького відділення поліції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 01.09.2020 до ЄРДР за № 0000279, а саме: вантажний автомобіль ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ; дрова породи дерева дуб в кількості 4,003 складометри; дві бензопили, марки Stіhl моделі МS 0361 та марки Stіhl моделі МS 440; товарно-транспортну накладну серії ЧНВ №011107 від 21.02.2020 та бирку серії UAДАЛРУ № 552080105, які перебували у фактичному володінні ОСОБА_7 . Слідчий суддя зазначив, що вилучені речі в ході обшуку вантажного автомобіля марки ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , і яким фактично керував ОСОБА_7 , в силу вимог ч.7 ст.236 КПК України не є тимчасово вилученим майном та додаткового накладення арешту не потребують.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, і постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене майно, вказане у клопотанні слідчого. Вказав, що в разі ненакладення арешту на вилучене майно, ці речі повинні бути повернуті ОСОБА_8 , а тому виникають ризики приховування, пошкодження, псування знищення вилученого майна. Крім того, для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення необхідно провести ряд судових експертиз по вилученому майну, що буде неможливо без наявності в розпорядженні експертів об`єктів дослідження.

У судове засідання апеляційної інстанції прокурор, ОСОБА_8 , власник майна ОСОБА_6 та його захисник не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, чи права якої вирішуються, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, Бобровицьким відділенням поліції проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000279 від 01.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, частиною 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів провадження вбачається, що 31.08.2020 року, в період часу з 17.15 год. по 17.55 год., на автодорозі м. Бобровиця - с. Рудьківка Бобровицького району, проведено огляд вантажного автомобіля «ГАЗ 3307», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , яким фактично керував ОСОБА_7 .

В ході проведення огляду вказаного автомобіля знаходились дрова породи дерева дуб в приблизній кількості 4,003 складометри, в кабіні вказаного автомобіля було виявлено дві бензопили, марки Stіhl моделі МS 0361 та марки Stіhl моделі МS 440; товарно-транспортну накладну серії ЧНВ №011107 від 21.02.2020 та бирку серії UAДАЛРУ №552080105. Автомобіль ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_1 , з дровами, двома бензопилами, вилучено та доставлено на майданчик тимчасового утримання транспорту Бобровицького відділення поліції.

Відповідно до постанови слідчого Бобровицького відділення поліції ОСОБА_5 від 01.09.2020 року, вищевказане майно визнане речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.12).

Отже, маються достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб, дрова дуба, бензопили та документи є об`єктом кримінального правопорушення.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, на думку колегії суддів, матеріалами клопотання слідчого та доводами прокурора підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Крім того, стороною обвинувачення було доведено, що вказане тимчасово вилучене майно має значення речових доказів, може містити на собі сліди злочину та доказову інформацію, яка потребує експертного дослідження у даному кримінальному провадженні з метою встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Відтак, ухвалу слідчого судді місцевого суду не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого майна.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання слідчого Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно:

- вантажний автомобіль ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, дозволивши право користування даним транспортним засобом;

- дрова породи дерева дуб в кількості 4,003 складометри; дві бензопили, марки Stіhl моделі МS 0361 та марки Stіhl моделі МS 440; товарно-транспортну накладну серії ЧНВ № 011107 від 21.02.2020; бирку серії UAДАЛРУ №552080105, які перебували в користуванні ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4