Справа № 273/1975/20
Провадження № 1-кп/273/153/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 року за №0000232 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Довбиш, Баранівського району, Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, освіта професійно-технічна, не працюючого, військовозобов`язаного, учасника АТО, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично, не маючи підґрунтя, у період з 03.07.2019 по 27.07.2020 вчиняє психологічне насильства по відношенню своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з якими спільно проживає, яке виразилось у постійному вчиненні щодо них погроз заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв, погроз фізичною розправою, висловлюванням в їх адресу словами нецензурної лексики тощо. Такі дії ОСОБА_4 завдають потерпілим психологічні страждання, порушується їх нормальний та загальноприйнятий у суспільстві сімейний побут, а також погіршення якості життя потерпілих.

03 липня 2019 року о 10 год. 00 хв. знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , які виразились у висловлюванні нецензурними словами, погрозі фізичною розправою. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 відповідно до постанови Баранівського районного суду від 19 липня 2019 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07.10.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання знову вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме погрожував фізичною розправою та виражався нецензрними словами. Також, 06.10.2019 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання вчинив психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_5 , а саме погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лексикою. За вказані дії постановою Баранівського районного суду від 19.12.2019 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої систематичні дії, 28.11.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання знову вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме - виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. У зв`язку з чим, відповідно до постанови Баранівського районного суду від 19.12.2019 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї.

Крім того, 19.12.2019 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання знову вчинив психологічне насильство над своїм батьком ОСОБА_5 , яке виражалося в нецензурних висловлюваннях на його адресу та в погрозах застосування фізичного насильства. За вказані дії постановою Баранівського районного суду від 17.01.2020 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства повторно, 21.05.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання знову вчинив психологічне насильство відносно своїх батьків ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 а саме - виражався в їх адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. За вказані дії постановою Баранівського районного суду від 13.08.2020 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 27.08.2020 вчинив психологічне насильство щодо своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке виражалося в нецензурних висловлюваннях на їхню адресу та в погрозах застосування щодо них фізичного насильства.

Таким чином ОСОБА_4 , вчинив умисне систематичне домашнє насильство відносно своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості їх життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що неодноразово приходив додому випивший та ображав батьків нецензурною лайкою, притягувався до адміністративної відповідальності. Зробив для себе належні висновки, щиро розкаявся просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали заяву до суду про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , який своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих, вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, учасник АТО, знаходиться на оліку ветеранів війни учасників бойових дій, проживає разом з батьком і матір`ю, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючий, не перебуває на обліку як пенсіонер та не отримує жодних виплат, за місцем проживання компрометуючі відсутні, характеризується посередньо, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді арешту.
На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

Арешт на майно не накладався. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання для направлення відбувати покарання у виді арешту.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1