Провадження№1-в-678-9/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смт.Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника-адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт.Летичів клопотання засудженого ОСОБА_5 про зняття судимості,

встановив:

12.01.2021 року на розгляд Летичівського районного суду Хмельницької області згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 17.12.2020 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 від 07.12.2020 року про зняття судимості.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року його засуджено за ч.3 ст.101 КК України (1960 року) до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. 28.02.2006 року його було звільнено з Климентовецької виправної колонії №98 Хмельницької області по закінченню терміну відбування покарання, а тому просить суд зняти з нього судимість за строком давності виконання вказаного вироку.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник-адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримують в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечує щодо задоволення даного клопотання, та зазначає, що підстав для зняття судимості немає.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотання (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.101 ч.3, 140 ч.2 КК України (1960 року) до покарання: за ч.3 ст.101 КК України 8 років позбавлення волі, за ч.2 ст.140 КК України 1 рік позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його приватною власністю. У відповідності зі ст.42 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом повного приєднання призначених покарань 9 років позбавлення волі у виправно-трудовій колонії посиленого режиму з конфіскацією усього майна, що є його приватною власністю. Строк покарання рахувати з 28 лютого 1998 року.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 28.07.1998 року, вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

24.01.2006 року постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року було переглянуто, виключено ч.2 ст.140 КК України та рахувати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.101 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

28.02.2006 року по відбуттю строку покарання ОСОБА_5 було звільнено з місць позбавлення волі.

Згідно з довідки ГУНП в Хмельницькій області №22-18012021/68011 від 18.01.2021 року після звільнення від відбування покарання за вказаним вище вироком ОСОБА_5 20.03.2007 року засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області за ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4, 289 ч.3, 357 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який набрав законної сили 13.11.2007 року, а тому засуджений ОСОБА_5 з 2007 року і по даний час відбуває покарання за вказаним вироком суду.

Згідно з ч.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Згідно із ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливе лише за наявності передбачених ст.55 КК України 1960 року чи статтями 89, 108 КК України 2001 року (2341-14) підстав і

за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», якщо особа, яка відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинила злочин, то відповідно до ч.5 ст.90 КК України перебіг цього строку переривається й останній обчислюється заново після фактичного відбуття покарання (основного й додаткового) за новий злочин. У таких випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин.

Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у знятті судимості.

З досліджених у судовому засіданні доказів, з врахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які б дали підстави прийти до безумовного і безспірного висновку про можливість зняття судимості з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.89, 91 КК України, ст.ст.369-372, 538 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зняття судимості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1