Справа № 646/4819/20
№ провадження 1-кп/646/812/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 23.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бабаї Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 26.06.2002 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 18.11.2003 на невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 29 днів;

- 25.04.2005 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70., 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.01.2008 по відбуттю строку покарання;

- 17.08.2009 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 25.05.2012 по відбуттю строку покарання;

- 14.05.2013 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.09.2013 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 10.12.2013 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі строком, звільнений умовно-достроково 07.06.2016 на невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 11 днів;

- 11.10.2013 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від за ч.1 ст.286 КК України до 1 року обмеження волі;

- 01.10.2018 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.289, ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, 71 КК Ураїни до 6 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання

у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 23.06.2020 о 08:00 перебуваючи в лісосмузі неподалік від вул. Озерна в м. Харків, що є територією Основ`янського району м. Харкова, діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій стороні та бажаючи їх настання, руками здійснив поштовх потерпілої ОСОБА_6 , в результаті якого остання впала на землю та з метою подолання опору висловив погрозу застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого вихопив, тим самим відкрито викрав, золоту каблучку 585 проби, вартість якої встановити не виявилось можливим, одну пару золотих сережок 585 проби вартістю 1290 грн 99 коп, золотий хрестик 585 проби вартістю 3012 грн 31 коп, золотий ланцюжок 585 проби вартістю 5163 грн 96 коп, мобільний телефон торгової марки «Хіаоті Redmi Note 7 4/64 Gb» вартістю 3293 грн 33 коп, грошові кошти у сумі 500 грн, які належать ОСОБА_6 , після чого місце вчинення злочину разом з викраденим майном покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 13260 грн 59 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, кваліфікацією кримінального правопорушення, наслідки кримінального правопорушення не оспорював та пояснив, що дійсно близько 08:00 год. 23.06.2020 при вказаних в обвинувальному акті обставинах заволодів мобільним телефоном, золотом та грошима потерпілої. Пізніше золоті прикраси обвинувачений здав в ломбард, за них отримав 4900 грн, частину грошей витратив, а більшу частину близько 4000,00 грн, серед яких 500 грн, які належали потерпілій, в нього пізніше вилучили співробітники правоохоронних органів.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Попередньо суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, добровільності та істинності його позиції а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, визнав за можливе розглянути дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та процесуальних документів щодо судових витрат та речових доказів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Судом вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до яких він раніше неодноразово судимий, зокрема, за злочини проти власності, розлучений, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, щире каяття, фактичні обставини справи.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів, зокрема, проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, знов вчинив злочин.

Тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 55 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , суд вважає правильним рахувати з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 23.06.2020 року.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільні позови не заявлялися.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на речові докази підлягають скасуванню.

З метою забезпечення виконання вироку суд вважає правильним до набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 23.06.2020.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 у прибуток держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/1564СЕ-20 від 06.07.2020 у розмірі 490 гривень 35 копійок.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 - скасувати.
Речові докази:
мобільний телефон ТМ «XIAOMI Redmi Note 7», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з силіконовим чохлом вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ;
чек № 49689 від 23.06.2020 про закладання золотих виробів в ломбарду, Специфікація № 1 від 23.06.2020 за договором з ломбардом на 3 арк. зберігати в матеріалах кримінального провадження;
сережку гвоздик з прозорим камінням, гроші: 5 купюр номінальною вартістю 500 грн., 1 купюра номінальною вартістю 1000 грн., 1 купюрю номінальною вартістю 50 грн., 1 купюрю номінальною вартістю 20 грн., 1 купюрю номінальною вартістю 10 грн., 1 купюрю номінальною вартістю 500 грн, розірвану на 2 частини повернути потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.
Повний текст вироку складено та підписано 13.10.2020.

Суддя ОСОБА_1