Справа № 207/2141/18
Провадження № 1-в/175/131/20
Ухвала

Іменем України

30 грудня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське подання начальника Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр Пробації» в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року ОСОБА_4 на підставі угоди про визнання винуватості засуджено за ч.1 ст.259 КК України до узгодженого покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст.76 КК України на нього покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У поданні від 25 листопада 2020 року начальник уповноваженого органу з питань пробації просить скасувати ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити його для відбування призначеного судом покарання, вказуючи, що засуджений не виконує обов`язки щодо явки для реєстрації та неодноразово змінював місце проживання, не повідомивши про це орган пробації, за що має письмове попередження.

Прокурор у судовому засіданні не підтримав подання.

Від уповноваженого органу пробації надійшла заява про розгляд подання щодо ОСОБА_4 без участі його представника.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду зазначеного подання.

Дослідивши матеріали подання, суд проходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджена особа не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.166 КВК України).

За приписом п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання засудженим угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та про судовий розгляд кримінального провадження в загальному порядку.

За приписом ч.3 ст.476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Судовим розглядом установлено, що вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим, з призначенням покарання, узгодженого сторонами угоди.

Отже, засуджений ОСОБА_6 не виконує умови угоди про визнання винуватості, а тому в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні правові норми, визначені ст.476 КПК України, які регулюють питання невиконання угод, а не загальні, що визначені частинами 1, 2 статті 166 КВК України і частиною 2 статті 78 КК України.

З огляду на вищевикладене, подання уповноваженого органу з питань пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.166 КВК України, ст.78 КК України, ст.ст.476, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання начальника Дніпровського районного відділу м. Дніпра філії Державної установи «Центр Пробації» в Дніпропетровській області від 25 листопада 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1