Справа № 487/6649/17
Провадження № 1-кс/487/6178/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
15.10.2020 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 20.05.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001954, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з утриманням у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що враховуючи можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливість здійснення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 виявляється недостатнім, так як не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам на час проведення досудового розслідування та судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

З клопотання вбачається, що Слідчим відділом Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001954 від 20.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановленого 23.04.2017, близько 00 годин 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , маючи корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, побачив в спальній кімнаті мобільний телефон марки «Huawei Y6Рro», який належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власника квартири, викрав зі спальної кімнати вказаний мобільний телефон марки «Huawei Y6Рro».

У подальшому, утримуючи вищевказане майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний шкоду на суму 2999 гривень.

14.12.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України.

У період з 22.12.2017 по 12.10.2019 на підставі постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 22.12.2017, ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

12.10.2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001954 від 20.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; довідка з ломбарду «Гроші Тут»; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ..
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, покарання за яке передбачено арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як підозрюваний ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення ряду корисливих злочинів та раніше вже переховувався від органів досудового розслідування. Також ОСОБА_4 обізнаний про місце перебування, потерпілої та свідків у вказаному кримінальному упровадженні, тому є підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існують підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення майнового складу та продовжити свою злочинну діяльність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та будучи раніше судимим за вчинення ряду корисливих злочинів та раніше вже переховувався від органів досудового розслідування.

Разом з тим, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

На підставі викладеного, також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 провину визнав, у скоєному розкаявся, має постійне місце проживання, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час, буде достатньо, щоб запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 12.12.2020, заборонивши йому з 21.00 години до 07.00 години залишати фактичне місце проживання за адресою будинок АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним домашнього арешту покласти на прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 або іншого прокурора, визначеного в постанові про призначення групи прокурорів в даному провадженні.
Копію ухвали передати для виконання Миколаївському районному ВП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 16.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1