Справа № 171/6/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2021 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 від 12.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усово-Тупик, Московської області, Російської Федерації, громадянина України, росіянина, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.10.2011 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 1 місяць. Звільнений 04.01.2014 на підставі ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково невідбутий строк 1 рік 3 місяці 3 дні

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
03.09.2020 року приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_5 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 03.09.2020, приблизно о 11:00 годині, через незачинену хвіртку зайшов на огороджену територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою фізичної сили зняв віконну раму та проник до приміщення літньої кухні. Після чого, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав два алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л кожен, вартістю 1059 грн. 24 коп., загальною вартістю 2118 грн. 48 коп., один алюмінієвий бідон об`ємом 25 л, вартістю 884 грн. 64 коп., належні ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3003 грн. 12 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що 3 вересня 2020 року він зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 де мешкає потерпіла. За допомогою викрутки та лому котрі проніс з собою, в приміщенні літньої кухні виламав вікно та заліз в середину. Йому достеменно було відомо, що в даному приміщенні знаходяться металеві бідони, які він вирішив викрасти, та в подальшому обміняв на горілку та цигарки у односельців. Вину свою визнав в повному обсязі, щиро розкаюється. Майнову шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі та попросив у неї вибачення.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що приблизно в кінці серпня місяця 2020 року приїхали з чоловіком від подруги та побачили, що вікно літньої кухні витягнуто з рами та стоїть поряд. З приміщення було викрадено три металеві бідони. Звернулась до правоохоронних органів з заявою щодо вчинення крадіжки. Викрадене майно їй було повернуто. Просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора, потерпілої та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_5 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставини які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції передбаченої ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2(два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: 3 алюмінієвих бідони залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1