Справа № 344/2837/20
Провадження № 1-кп/344/210/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за наступних обставин. 29 листопада 2019 року близько о 20 годині 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , всупереч вимог п. 2.1.а) Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР), не маючи права керувати транспортними засобами, які відносяться до категорії «В» та, не маючи навиків керування такими засобами, рухався автомобілем марки ВМW-320, реєстраційний номер НОМЕР_2 по перехрестю із рухом по колу, зі сторони вулиці Набережна, в напрямку вулиці Крихівецька в м. Івано- Франківську. В той час нерегульованим пішохідним переходом, який знаходиться на вулиці Крихівецька, за перехрестям із рухом по колу, та позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» ПДР, проїзну частину дороги, у напрямку справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля марки ВМW-320, переходили пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

У відповідності до вимог п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України, пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, мали перевагу у русі. Водій ОСОБА_7 , маючи технічну можливість завчасно виявити пішоходів, будучи проінформований інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», в умовах освітлення проїзної ділянки дороги ліхтарями вуличного освітлення, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, виїхавши із перехрестя із рухом по колу на вулицю Крихівецька, вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які переходили проїзну частину пішохідним переходом.

При цьому ОСОБА_7 порушив наступні вимоги пунктів ПДР України, а саме: п. 2.1.а), відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.3.6), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 4.16.а), у відповідності до вимог якого пішохід має право на перевагу у русі під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами;п. 12.1., відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1., згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-скелетної травми із забоєм головного мозку, субарахноїдальним крововиливом в скронево-лобних ділянках, переломами стінок обох гайморових пазух з гемосинусом, кісток носа зі зміщенням, переломом верхньої щелепи по типу Ле Фор II, переломом правого скроневого відростка виличної кістки, ранами в скронево-тім`яній ділянці зліва, нижньої губи та підборіддя, закритим переломом обох кісток лівої гомілки у верхній та середній третинах зі зміщенням уламків, ускладнена травматичним шоком, комою І (що викликало необхідність проведення штучної вентиляції легень), які згідно висновку експерта №66 від 20.02.2020 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчуватись смертю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема зазначив, що 29.11.2019 року близько 20 год. 20 хв. він їхав на власному автомобілі, марки ВМW-320, відвозячи додому свою дівчину. Проїжджаючи перехрестя із круговим рухом по колу, в той момент, коли йому засвітило світло фар зустрічного автомобіля, він здійснив наїзд на пішоходів, що переходили проїзну частину дороги. Обвинувачений зазначив, що на той час він мав посвідчення водія лише на категорії А1 і С1 і не мав права керувати легковим транспортним засобом. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Обвинувачений також просив врахувати суд, що ним було здійснено відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 99600 грн.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_7 може без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, часткове відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

За таких обставин, з врахуванням сукупності наведених вище пом`якшуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ст.286 ч.2 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Також, з врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин та обставин, що характеризують особу обвинуваченого, даних висновку органу пробації, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, заявлений потерпілим розмір матеріального відшкодування до обвинуваченого ОСОБА_7 в сумі 40661,51 грн., у зв`язку з проведенням медичного лікування, придбанням лікарських та медичних препаратів підтверджується матеріалами справи та представленими потерпілим суду копіями відповідних довідок та квитанцій. Крім цього, розмір матеріального відшкодування визнається обвинуваченим та не оспорюється іншими учасниками процесу.

Крім цього, неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому було спричинено відповідну моральну шкоду, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.11.2019 року, а також отриманих душевних стражданнях, через що потерпілий змушений докладати максимум своїх зусиль для відновлення звичного ритму життя. Зокрема, потерпілий змушений був проходити численні лікування в медичних закладах, внаслідок втрати працездатності останній втратив можливість повноцінно працювати та утримувати сім`ю. Проте, на переконання суду, заявлений розмір морального відшкодування в розмірі 400000 грн. є занадто великий. Суд вважає, що з врахуванням глибини моральних страждань, які зазнав потерпілий, матеріального становища обвинуваченого, сума морального відшкодування в розмірі 180000 грн. буде цілком справедливою. Одночасно з вказаної суми слід відмінусувати суму коштів в розмірі 99600, які добровільно відшкодовано обвинуваченим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 40661 грн. 51 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди та 80400 грн. спричиненої злочином моральної шкоди, а всього разом 121061 (сто двадцять одну тисячу шістдесят одну) грн. 51 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 2 983 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн. 19 коп. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: змиви із керма та важіля автомобіля, два сліди пальців рук та зразки букального епітелію підозрюваного знищити; автомобіль марки BMW 320 реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1