Справа № 464/6897/19
пр.№ 1-кп/464/301/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2020 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0003230 від 14.12.2019 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, студент Львівського державного коледжу харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особи стосовно якої

розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0003230 від 14.12.2019 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння при наступних обставинах.

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності у невстановленому місці та часі, але не пізніше 14.00 год. 13 грудня 2019 року, діючи умисно, з метою незаконного придбання та подальшого зберігання, без мети збуту психотропних речовин, розуміючи значення своїх дій та усвідомлюючи їх наслідки, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав для власного вживання два прозорих безбарвних полімерних пакети із герметизуючими застібками та смугами червоного кольору, в кожному з яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору та які він зберігав при собі без мети збуту. У подальшому, 13 грудня 2019 близько 14.25 год., неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в парку імені святого ОСОБА_9 , що розташовується між проспектом Червоної Калини та вул. Гн. Хоткевича у м.Львові, незаконно зберігаючи при собі, без мети збуту, раніше незаконно придбану ним психотропну речовину, був зупинений працівниками поліції, де у останнього було виявлено та вилучено два прозорих безбарвних полімерних пакети із герметизуючими застібками та смугами червоного кольору, в кожному з яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору, у яких виявлено амфетамін, що віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено загальною масою 0,3716 грам.
Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 суду показав, що 13.12.2019 під час прогулянки з друзями в парку на Сихові біля дерева знайшов невідомі пакети, які з цікавості підняв, був зупинений працівниками поліції, яким добровільно їх видав. Про те, що знайдене є психотропною речовиною не знав.
Незважаючи на заперечення своєї винуватості, винуватість ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.309 КК України підтверджується зібраними в ході досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні, неповнолітній свідок ОСОБА_10 , показав, що у грудні 2019 під час прогулянки у парку із товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_11 був зупинений працівниками поліції. Так, ОСОБА_3 , напередодні знайшов речовину, яка знаходилась в пакетах (чорні горошки), яку вони разом розглядали, менше ніж за хвилину були зупинені працівники поліції. При затриманні ОСОБА_3 повідомив, що знайшов речовину у парку на землі біля дерева.
Допитаний у судовому засіданні, неповнолітній свідок ОСОБА_11 , показав, що під час прогулянки в парку з товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_10 бачив працівників поліції поруч ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Чув розмову щодо «закладок». Працівники поліції виявили пакети у ОСОБА_3 , які знаходились у його кишені. Під час їх прогулянки ОСОБА_13 відлучався для потреб на короткий час. Йому не відомо, звідки у ОСОБА_3 взялись пакети. Лише після приходу поліції про них дізнався. Пакети чорного кольору замотані були в ізоленту, в середині яких знаходилась біла речовина. Годовський ОСОБА_14 повідомив, що пакети знайшов, постійно був поруч, бачив, як ОСОБА_14 пакети витягував з кишені.
Допитаний у судовому засіданні, свідок ОСОБА_15 поліцейський БПОП ГУ НП у Л/о, показав, що під час патрулювання у Сихівському районі, було помічено трьох осіб, які поводились підозріло. На їх запитання, щодо заборонених предметів, неповнолітній, ОСОБА_3 , видав два згортки та повідомив, що це наркотична речовина - амфетамін. В момент затримання в парку було людно.
Допитаний у судовому засіданні, свідок ОСОБА_16 , показав, що під час патрулювання у парку ним, спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , було помічено трьох хлопців, які оглядались, поводились підозріло. На їх запитання ОСОБА_3 повідомив, що має два згортки з наркотичною речовиною, викликано слідчо оперативну групу.
Із реєстрації у ЄО №24868 від 13.12.2019 вбачається, що 13.12.2019 о 14.25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 14.25 год. за адресою м.Львів, вул. Г.Хоткевича, 24, тайга 2 просять СОГ, у парку затримали неповнолітніх, в котрих виявили речовину, зі слів затриманого амфетамін.
Із рапорту поліцейського БПОП ГУ НП у Л/о ОСОБА_16 від 13.12.2019 вбачається, що приблизно о 14.15 год. у парковій зоні помічено трьох осіб, ОСОБА_3 повідомив, що у нього є два згортки із наркотичною речовиною, викликано СОГ Сихівського ВП, які в ході огляду місця події виявили та вилучили два поліетиленових пакети із невідомою речовиною білого кольору.
З протоколу огляду місця події з фототаблицею від 13.12.2019 вбачається, що місцем огляду є паркова зона, на ділянці місцевості знаходяться троє хлопців. ОСОБА_3 видав особисті речі серед яких мобільний телефон марки «Самсунг» та два прозорих полімерних пакети із вмістом речовини білого кольору невідомого походження.
Із протоколу огляду предметів від 14.12.2019 вбачається, що оглядався мобільний телефон марки «Самсунг» та два поліетиленових пакети із вмістом речовини невідомого походження.
З висновку експерта №13/86 від 08.04.2020 вбачається, що у наданій на дослідження речовині білого кольору, що міститься в двох полімерних пакетах з герметичними защіпками та смугами червоного кольору, виявлено амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 0,3716 грам.
Із постанови про визнання речових доказів від 14.12.2019 вбачається, що речі, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події- визнано речовими доказами.
Таким чином, всіма зібраними та перевіреними судом доказами доведено, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Позиція сторони захисту про недоведеність винуватості неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відсутність умислу на придбання та зберігання психотропної речовини, повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - працівники поліції, які підтвердили добровільну видачу неповнолітнім ОСОБА_3 психотропної речовини, при цьому повідомлення ним про те, що така є наркотичною речовиною; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_3 невідому речовину витягнув з кишені; даними протоколу огляду місця події, висновком експертизи, речовими доказами.
Показання неповнолітніх свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є частково суперечливі між собою в частині видачі ОСОБА_3 психотропної речовини. Так, свідок ОСОБА_10 ствердив, що ОСОБА_3 у їх присутності видав її працівникам поліції, таку показував їм до видачі, а неповнолітній свідок ОСОБА_11 показав, що видача речовини ОСОБА_3 відбулась без його участі, до вказаного моменту він не знав про факт виявлення такої ОСОБА_3 . Неповнолітній ОСОБА_3 ствердив, що до приходу працівників поліції він про виявлення речовини повідомив як ОСОБА_10 так і ОСОБА_11 .
Заперечення ОСОБА_3 свої вини, повідомлення ним обставин про те, що він не знав, що знайдена речовина є психотропною, суд розцінює, як спосіб захисту, спрямований на уникнення від відповідальності.
За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Суд ухвалюючи судове рішення у даній справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_3 не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_3 на даний час навчається, характеризується позитивно, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив та постійний контроль за його поведінкою, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме, передача під нагляд матері.
Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків, а саме матері - ОСОБА_6 , обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
З законного представника ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи в користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
клопотання задоволити.
Застосувати щодо неповнолітнього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батьків на 1 (один) рік, а саме, матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 1634,50 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «SAMSUNG» - повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «HUAWEI» повернути ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки «Xiaomi» - повернути ОСОБА_10 ; два поліетиленових пакета з речовиною білого кольору, які знаходяться в камері схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Л/о знищити.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 23.12.2019.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1