МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1737/20
Провадження № 1-кп/945/337/20
Ухвала
Іменем України

17 грудня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

провівши судове засідання в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 року за № 0000213 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 терміном на 60 діб. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просив суд його задовольнити у зв`язку з існуванням наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього та просив обрати відносно нього будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд дійшов наступного.

21.05.2019 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2019 року.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.11.2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, до 09.01.2021 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,аналізуючи питання існування у клопотанні ризиків, суд дійшов до висновку про їх наявність з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його репутацію, а саме те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, родини і утриманців, офіційно не працевлаштований, раніше реально відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, через відсутність постійного місця проживання (за місцем реєстрації не проживає), ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може почати переховуватися від суду та продовжити свою злочину діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, а також здійснювати фізичний та психологічний тиск на потерпілу.

У зв`язку із цим суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою. А тому, у зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання прокурора містять достатньо обґрунтувань необхідності про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та неможливості обрати більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою без призначення альтернативного виду запобіжного заходу може свідчити про порушення, в тому числі, ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, тому суд вважає за доцільне визначити останньому розмір застави із врахуванням даних щодо особи обвинуваченого та строку тримання його під вартою.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4, ч.5 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що у даному випадку існують обставини, які обумовлюють необхідність визначення обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн 00 коп, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 314-316, 331, 350, 369, ч.1 ст.370 Кримінального процесуального кодексу України,суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Зоря Веселинівського району Миколаївської області продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб до 09 березня 2021 року (включно).

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн 00 коп, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Державної судової адміністрації України в Миколаївській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного обвинуваченого під вартою, та повідомити усно і письмово Миколаївський районний суд Миколаївської області.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ст.194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

17.12.2020