ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1130/20 Справа № 212/3842/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0002566, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання,
підозрюваного за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 04 серпня 2020 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 вересня 2020 року та визначено заставу в сумі 525 500 грн.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України, що підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, та встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь- які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, відсутності в нього міцних соціальних зв`язків, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, отриманні від них прибутки, тому дійшов висновку, що застава у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить належну поведінку підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також зменшити розмір застави.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь- які речі чи документи, оскільки це не доведено жодним доказом. Захисник вказує, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, в постійному місці проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, визнає себе винним і щиро кається, надає правдиві покази, співпрацює з слідством, тому на думку апелянта є підстави для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, захисник вважає, що визначена слідчим суддею застава є непомірною для ОСОБА_7 та грубо порушує вимоги ч.4 ст. 182 КПК України.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Покровським ВП Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0002566 від 13 листопада 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України(а.с. 8-12, 84-89) За вказаними статтями ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, і не перевіряється апеляційним судом, оскільки підозра не оскаржується в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь- які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочинів один з яких є тяжким та передбачає покарання у виді покарання до десяти років позбавлення волі, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, так як у нього не має дітей та утриманців. При цьому, хоч ОСОБА_7 раніше не судимий, але перебував у розшуку в даному кримінальному провадженні і був затриманий за рішенням слідчого судді.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про особу підозрюваного ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків.
Що стосується доводів захисника про зменшення застави ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з цим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_7 врахував тяжкість злочинів, отриманні від них прибутки, тому законно, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 250 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500,00 грн., яка узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
На думку колегії суддів, встановлений слідчим суддею розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 вересня 2020 року та визначено заставу в сумі 525 500 грн. - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4