КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/205/20
Провадження №1-кс/133/1006/20
У Х В А Л А

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині клопотання слідчої СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Калинівського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000061 від 20.01.2020 за ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимість погашена, не депутата,

ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2020 близько 02:30 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що власник домоволодіння відсутній, прийшов до будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_2 , підійшовши до вказаного будинку, за допомогою фомки, яку заздалегідь приготував та приніс з собою, вийняв віконну раму та через утворений отвір проник всередину. Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_5 , продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, відшукав у кімнатах та таємно викрав електропилу, шість риболовних спінінгів, шість риболовних котушок, тринадцять пляшок горілки. Після цього ОСОБА_5 разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму - 2835,98 гривень.

Окрім цього, в кінці січня 2020 року близько 20:30 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого збагачення, прийшов на територію домоволодіння, належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване в АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, підійшовши до сарайного приміщення, що розташоване біля будинку, де впевнившись у відсутності власниці та сторонніх осіб, продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, через незачинені двері зайшов всередину. Перебуваючи всередині даного приміщення, ОСОБА_5 відшукав та таємно викрав велосипед та бойлер. Після цього разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму - 3050,00 гривень.

Також 01.02.2020 близько 02:00 години ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, проникли до приміщення столярної майстерні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_4 . Перебуваючи всередині приміщення ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, відшукали та таємно викрали дві електродрилі, шуруповерт, шліфувальну машинку, перфоратор, торцювальну пилу, фрезерну машинку, електрорубанок. Після цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , разом з викраденим з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму - 6618,33 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлена обгрунтована підозра ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий посилається на необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Також вказує, що за місцем свого проживання підозрюваний ОСОБА_5 не з`являвся, у зв`язку з чим останній був оголошений в розшук, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту в даному випадку є недоцільним, так як не забезпечить попередження вищенаведених ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

27.02.2020 відповідно до ст. 276 КПК України складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно до ст. 42, 111, 278 КПК України направлено за місцем проживання ОСОБА_5 .

20.03.2020 постановою слідчого СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

09.11.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовомі засіданні прокурор клопотання підтримала.

Підозрюваний суду пояснив, що вину визнає, але заперечує проти задоволення клопотання про обрання відносного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_6 , підтримавши думку свого підзахисного, зауважив, що стороною обвинувачення не надано доказів про те, що ОСОБА_5 належним чином повідомлявся про необхідність явки до органу досудового розслідування, а тому наявність постанови слідчого про оголошенння його в розшук не може бути підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу. Крім того, вказав, що ОСОБА_5 дев`ять місяців працював у м.Києві та може відшкодувати шкоду, заподіяну злочинами, а те, що він є неодруженим, не свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення вказаного вище клопотання з огляду на таке.

З наданих матеріалів клопотання вбачається обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків.
15.12.2020 ОСОБА_5 затримано відповідно до протоколу затримання особи, на виконання ухвали (вироку) суду.

15.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є тяжкими, і відповідальність за їх вчинення передбачена у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці Європейського суду з прав людини збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зауважив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких оголошено підозру,сукупність установлених даних, зокрема вагомість доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому злочинів, та дані про його особу, є підстави вважати про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Отже, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Зміст досліджених доказів вказує на те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень мають незначні збитки, підозрюваний ОСОБА_5 не мав на меті переховуватись від органів досудового розслідування, що підверджується поясненнями самого підозрюваного та відсутністю в матеріалах клопотання доказів щодо його належного повідомлення про необхідність явки до органу досудового розслідування, має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність прокурором необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виключного виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задля запобігання ризиків та визнає достатньою можливість їх запобігання шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово із покладенням на нього певних обов`язків, передусім, носити електронний засіб контролю.

Враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, характер та обсяг висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватості, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема те, що підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, клопотання прокурора про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.176, 181, 183, 193-196, 202, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 13.02.2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- цілодобово не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

- цілодобово носити електронний засіб контролю;

- прибувати до слідчого, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця його проживання по АДРЕСА_1 , де звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали становить 60 днів до 13.02.2021 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 , прокурору, слідчому. Направити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1