Справа № 738/980/20
№ провадження 1-кп/738/137/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2020 року за №0000010, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Букове Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок при наступних обставинах.
09 липня 2020 року близько 21 години ОСОБА_2 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , яка розташована за приміщенням Киселівського будинку культури, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 умисно завдав три удари правою рукою та два удари коліном правої ноги в обличчя останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці перенісся та саден даної ділянки, які відповідно до висновку експерта №106 від 27 липня 2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасний розлад здоров`я.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 125 КК України - як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду не визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, на підставі статті 63 Конституції України відмовився давати показання.
Показання потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що 09 липня 2020 року близько 21-00 години він разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали за приміщенням будинку культури у селі Киселівка Менського району Чернігівської області, за столиком вживали пиво, куди під`їхав на автомобілі ОСОБА_11 зі своїми знайомими, з яким у нього спочатку виник словесний конфлікт, причину якого він не пам`ятає, а потім обвинувачений попросив його піднятися із-за столу, взяв за шию, повалив на стіл, завдав йому три удари кулаком правої руки по голові (в ніс, щелепу, потилицю), а потім 2 удари коліном правої ноги в ніс, від чого з носу пішла кров, після цього бійка скінчилась. Він пішов додому, ліг спати, у нього сильно розболілася голова і він не міг заснути, вночі викликав швидку допомогу, його госпіталізували до лікарні, де він пробув чотири дні, в поліцію з даного приводу звернувся наступного дня. З приводу призначення обвинуваченому покарання, потерпілий поклався на розсуд суду.
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
10 липня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , жителя села Киселівка, який 09 липня 2020 року спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.35).
На підставі заяви ОСОБА_5 10 липня 2020 року були внесені відомості до ЄРДР по факту спричинення останньому 09 липня 2020 року тілесних ушкоджень наглядно знайомим жителем села Киселівка, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.33).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 30 липня 2020 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 09 липня 2020 року близько 21-00 години на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю потерпілого ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_16 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 (а.с.44, 45).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 30 липня 2020 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 09 липня 2020 року близько 21-00 години на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_16 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_17 показала, що 09 липня 2020 року близько 21-00 години вона відпочивала за столиком, який знаходиться за приміщенням будинку культури по АДРЕСА_3 , де був присутній і ОСОБА_5 .. До них під`їхав ОСОБА_11 , між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої ОСОБА_18 завдав ОСОБА_19 3 удари рукою та 2 удари коліном ноги в голову, після чого свідок продемонструвала дії ОСОБА_18 (а.с.46, 47).
Показання свідка ОСОБА_17 під час слідчого експерименту щодо характеру та кількості ударів, завданих обвинуваченим потерпілому, узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_5 ..
З протоколу проведення слідчого експерименту від 30 липня 2020 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 09 липня 2020 року близько 21-00 години на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_20 в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_16 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_20 показала, що 09 липня 2020 року близько 21-00 години вона з друзями перебувала за приміщенням Киселівського будинку культури, де між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої ОСОБА_18 , взявши за шию потерпілою, повалив його на стіл, а потім завдав йому 3 удари рукою та 2 удари коліном в обличчя, після чого свідок продемонструвала дії ОСОБА_18 (а.с.48,49).
Показання свідка ОСОБА_20 під час слідчого експерименту щодо характеру та кількості ударів, завданих обвинуваченим потерпілому, узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_17 ..
З протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2020 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 09 липня 2020 року близько 21-00 години на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю підозрюваного ОСОБА_2 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_2 добровільно погодився повідомити обставини за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 та продемонструвати всі дії на манекені. Так, підозрюваний ОСОБА_2 показав, що під час сварки з ОСОБА_5 він спочатку взяв за шию потерпілого та повалив його на стіл, а потім завдав йому 3 удари рукою в обличчя та 2 удари коліном ноги по тулубу, також зазначив, що конфлікт спровокував ОСОБА_5 , оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.50,51).
Після перегляду в судового засіданні відеозапису слідчого експерименту обвинувачений підтвердив свою участь у слідчому експерименті, не заперечував свою причетність до заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта №106 від 27 липня 2020, проведеного за результатами судово-медичної експертизи, у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці перенісся та саден даної ділянки, які могли утворитись від дії тупого предмету, в тому числі 09 липня 2020 року, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Для утворення вказаного тілесного ушкодження достатньо одного травматичного впливу тупого предмету по типу удару в ділянку перенісся. Тілесні ушкодження у потерпілого не могли утворитись внаслідок самопадіння чи падіння з наданням тілу стороннього прискорення з висоти власного зросту на тверду поверхню (а.с.53-55).
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Згідно з обвинувальним актом зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Стосовно наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд зазначає наступне.
Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. Тобто, щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання своєї вини і готовності нести кримінальну відповідальність.
Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень тощо. Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, категорично заперечував проти відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, пов`язаної з понесеними витратами на лікування, його посткримінальна поведінка не свідчить про засудження своєї поведінки та наявність співчуття потерпілому, його вибачення в судових дебатах перед потерпілим не було щирим, за таких обставин, суд не може врахувати щире каяття, як пом`якшуючу обставину, оскільки нічим не підтверджено шкодування обвинуваченим про вчинене.

Разом з тим, ОСОБА_2 брав участь у проведенні слідчих дій під час досудового розслідування, повідомляв про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що свідчить, на думку суду, про активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття у вчиненому та про необхідність врахування обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого - активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке згідно з положеннями ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше в силу статті 89 КК України несудимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, неодружений, проживає з співмешканкою та її дітьми, згідно з довідкою-характеристикою, виданою Киселівським старостинським округом Менської міської ради, за місцем проживання характеризується посередньо, відомості щодо стану здоров`я сторонами не надані, зі слів обвинуваченого групи інвалідності не має.
Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення ним кримінального проступку, наслідки, які настали від кримінального проступку, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, в тому числі і думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт у межах, передбачених санкцією частини 1 статті 125 КК України.
Суд вважає, що призначення покарання у виді громадських робіт є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1