Справа № 308/7254/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2020 щодо

громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, Абхазія, м. Очамчир, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою-технічною освітою, не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх дітей нема, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України,

встановив:

Громадянин Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.01.2016 прибув на територію України через пункт пропуску «Харків-авіа», на підставі запрошення, за яким йому було надано право для в`їзду в Україну, з можливістю перебування на її території терміном на один рік.

Однак, ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що на законних підставах йому дозволено перебувати на території України строком до одного року, після закінчення вказаного терміну не виїхав за межі України, а залишився проживати в м. Київ. Перебуваючи на території України, ОСОБА_4 порушив термін перебування в Україні та для продовження зазначеного терміну або оформлення документів, які б надавали право на законних підставах перебувати на території України останній в органи ДМС України по місцю тимчасового проживання не звернувся. У зв`язку з чим він в березні 2019 року в м. Києві був затриманий співробітниками Національної поліції МВС України. 11 березня 2019 року у ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області винесено рішення про заборону в`їзду на територію України громадянину Грузії ОСОБА_4 терміном на три роки, в період з 21 березня 2019 року по 11 березня 2022 року, після чого ОСОБА_4 в кінці березня 2019 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Бориспіль» та повернулася в Грузію до місця своєї реєстрації.

Перебуваючи на території Грузії, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що уповноваженим державним органом України йому заборонено в`їзд на територію України строком на три роки, усвідомлюючи, що він не зможе на законних підставах в`їхати на територію України, так як в липні 2019 року при спробі в`їзду в Україну у пункті пропуску «Бориспіль», йому відмовлено у в`їзді Державною прикордонною службою України, діючи умисно, з метою недопущення відмови Державною прикордонною службою України у пропуску на територію України під час перетину державного кордону, 10 листопада 2019 року останній вилетів літаком з м. Тбілісі, Грузія в м. Бухарест, Румунія. По прибуттю в м. Бухарест, Республіки Румунія, він здійснив пересадку на інший літак яким прилетів до м. Кишинів, Республіки Молдова, з метою в подальшому незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску в порушення встановленого порядку перетину державного кордону України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ввечері 10 листопада 2019 року, ОСОБА_4 , прибув до м. Кишинів, де з невстановленою досудовим розслідуванням особою в автомобілі марки «Volkswagen» (реєстраційний номер не встановлений) прослідував в сторону пункту пропуску «Вулкенєшть», який знаходиться на молдавсько українському кордоні.

В ніч з 10 на 11 листопада 2019 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, а також подальше незаконне перебування на території України, будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України, в порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України, усвідомлюючи суспільний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, слідуючи до України, без відповідного дозволу компетентних органів України, останній слідуючи в якості пасажира на вищевказаному автомобілі прибув в пункт пропуску «Вулкенєшть», що на території Молдови, де пройшовши паспортний контроль прослідував в напрямку українського пункту пропуску «Виноградівка». Надалі, ОСОБА_4 вийшовши з автомобіля на якому він слідував, з метою не бути виявленим співробітниками ДПС України, використовуючи темну пору доби, в пішому порядку незаконно перетнув Державний кордон України поза пунктом пропуску, поруч з пунктом пропуску «Виноградівка», що знаходиться неподалік села Виноградівка, Болградського району, Одеської області, потрапивши у такий спосіб на територію України.

Надалі, на виконання злочинного задуму щодо незаконного перетинання державного кордону України та перебування на її території, ОСОБА_4 використовуючи попутній транспорт прибув до м. Київ, де тимчасово проживав.

Надалі, продовжуючи вчинення активних дій, спрямованих на реалізацію злочинного умислу щодо незаконного в`їзду 10-11 листопада 2019 року на територію України, з метою слідування з України в Німеччину для працевлаштування на будівельних роботах, ОСОБА_4 , маючи у своєму розпорядженні новий паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданий 23.10.2019 року, який він перед виїздом отримав будучи в Грузії взамін іншого паспорту, для приховання факту наявності у паспорті відмітки про його заборону в`їзду в Україну, маючи намір використати в подальшому даний паспорт для легалізації перебування на території України, будучи обізнаним що він на території України знаходиться незаконно, так як має заборону в`їзду в Україну і на територію України він потрапив незаконно перетнувши Державний кордон України поза пунктом пропуску, 12 липня 2020 року виїхав з м. Київ в якості пасажира на мікроавтобусі марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого не ставив до відома про наявність у нього заборони перебування на території України. Після чого, о 06 годині 50 хвилин 13 липня 2020 року в пункті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДМС України, під час здійснення прикордонного контролю у громадянина Грузії ОСОБА_4 , було встановлено відсутність відмітки про в`їзд на територію України та наявність заборони перебування на території України.

Як наслідок ОСОБА_4 , у період з 10-11.11.2019 по 13.07.2020, перебуваючи на території України, вчинив сукупність дій, об`єднаних єдиним злочинним умислом, а саме незаконне перетинання державного кордону України.

Вказані дії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), згідно з обвинувального акту, кваліфіковано за ч. 1 ст. 332-2 КК України - незаконне перетинання державного кордону України, а саме, перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України з документом, що містить недостовірні відомості.

В судовому засіданні прокурором надано суду угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 02 листопада 2020 року між виконуючим обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), в присутності захисника останнього ОСОБА_6 .

Відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) узгоджену в угоді про визнання винуватості від 02.11.2020 міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 02.11.2020.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 02.11.2020, укладеної між виконуючим обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), в присутності захисника останнього ОСОБА_6 , вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) покарання за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 332-2 КК України кваліфіковано вірно як перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України з документом, що містить недостовірні відомості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

В обвинувальному акті зазначено, що матеріальної шкоди розглядуваним злочином завдано не було, цивільний позов не заявлявся. При цьому відомостей про проведені в кримінальному провадженні експертні дослідження та наявні речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 листопада 2020 року, укладену між виконуючим обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 14.07.2020.

Громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання, визначене та затверджене угодою, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1