печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок подарунків» про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 16.08.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ТОВ «Будинок подарунків» до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 16.08.2017 року.
Обґрунтовуючи подане клопотання про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 16.08.2017 року, заявник вказує, що досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені триває понад 37 місяців, тобто надмірно довго та неефективно. В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 16.08.2017 року неодноразово накладалися арешти на нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ «Будинок подарунків», які в подальшому скасовувалися ухвалами слідчих суддів як безпідставні. Заявник зазначає, що відсутність законодавчо встановленого строку досудового розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР до березня 2018 року фактично надає органам досудового розслідування можливість не проводити ефективне досудове розслідування, але при цьому користуватися процесуальними інструментами, направленими на обмеження прав та законних інтересів учасників кримінального провадження. У зв`язку із наведеним, заявник із посиланням на норми міжнародного та національного законодавства вважає, що належним способом забезпечення засад кримінального провадження в частині розумності строків є встановлення таких строків слідчим суддею, як особою, на яку законом покладено повноваження з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «Будинок подарунків» було подано письмові пояснення по справі, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, заяву про розгляд клопотання у його відсутність, згідно яких останній вимоги підтримує та просить задовольнити клопотання в повному обсязі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
В провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 233 КК України.
Згідно фабули, зазначеної у витязі з ЄРДР у кримінальному проваджені №0001057 від 16.08.2017 року, вбачається, що службові особи Державного підприємства «ЕКО» зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах суб`єктів господарювання не вживали заходів щодо претензійно-позовної роботи за несплачену плату за оренду приміщень, які перебувають на балансі ДП «ЕКО», внаслідок чого завдано матеріальну шкоду на суму понад 2 млн. грн. Окрім цього, посадові особи ДП «ЕКО», діючи за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «Ніко Інвест» (), ТОВ «Будинок подарунків» (), ТОВ «Бретон» (), ТОВ «Ліса та Ко» () вчиняють дії з готування до незаконного відчуження нерухомого майна, що перебуває на балансі комунального підприємства, внаслідок чого можливе заподіяння шкоди державному бюджету в особливо великих розмірах. Окрім цього, за фактом умисного внесення недостовірних відомостей до експертного висновку, відповідно до якого оцінювачем було умисно занижено ринкову вартість оцінюваного ним об`єкту, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Л. Українки, 5, внаслідок чого охоронюваним державним інтересам завдано шкоду в особливо великих розмірах. Окрім цього, протягом 2007-2008 років посадові особи ТОВ «Будинок подарунків», ТОВ «Бретон», ТОВ «Ніко Інвест», діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, вчинили незаконну приватизацію державного майна шляхом використання підроблених приватизаційних документів.
З доданих заявником до клопотання доказів вбачається, що в межах кримінального провадження № 0001057 від 16.08.2017 року ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.09.2018 року у справі 752/22982/17 (провадження по справі № 1-кс/752/7185/18), від 03.09.2018 року у справі 752/22982/17 (провадження по справі № 1-кс/752/7188/18), від 03.09.2018 року у справі 752/22982/17 (провадження по справі № 1-кс/752/7186/18) накладено арешти на нерухоме майно ТОВ «Будинок подарунків», а саме: нерухоме майно площею 467,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; частину нежитлового приміщення, що складає 2/100 від нежитлових приміщень площею 1031,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; на нежитлове приміщення загальною площею 371,7 кв.м., в тому числі: № 33 по № 44, №№ 44а, 44в, з №45 по № 57, №№ 59, IV, що складає 36/100 частин від нежитлових приміщень (групи приміщень №185 площею 1031,9 кв.м.) розташовані за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5, літера А.
В подальшому, вказані вище арешти за відповідними клопотаннями ТОВ «Будинок подарунків» були скасовані ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року у справі № 761/13613/19 (провадження № 1-кс/761/9687/2019), від 15 квітня 2019 року у справі № 761/13614/19 (провадження № 1-кс/761/9688/2019), від 14 травня 2019 року у справі № 761/13616/19 (провадження № 1-кс/761/9690/2019), як безпідставні.
Окрім цього, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року у справі № 761/16022/19 (провадження № 1-кс/761/11375/2019) відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 про накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 371,7 кв.м., №33 по №44, №44а, 44в, з №45 по №57, №59, 4, що складає 36/100 частини від нежитлових приміщень (групи приміщень №185 площею 1031,9 кв.м) та частину нежитлового приміщення №58 (групи приміщень №185), що складає 2/100 від нежитлових приміщень площею 1031,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 5-А, право власності на яке зареєстроване за ТОВ «Будинок подарунків».
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року у справі № 757/26984/20-к та від 01 липня 2020 року у справі № 757/26978/20-к на нерухоме майно ТОВ «Будинок подарунків», а саме нежитлове приміщення загальною площею 371,7 кв.м., в тому числі: № 33 по № 44, №№ 44а, 44в, з №45 по № 57, №№ 59, IV, що складає 36/100 частин від нежитлових приміщень (групи приміщень №185 площею 1031,9 кв.м.) розташовані за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 5, літера А, нежитлове приміщення, частина, що складає 2/100 від неж. прим. пл. 1031,9 кв.м за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 5-А, знову накладено арешти за клопотанням органів досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року у справі № 757/36876/20-к вищевказані арешти скасовані, як безпідставні.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що права та інтереси ТОВ «Будинок подарунків» під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року системно обмежуються шляхом накладення арештів на нерухоме майно вказаного підприємства. Слідчий суддя також приймає до уваги то факт, що накладені на нерухоме майно ТОВ «Будинок подарунків» арешти були скасовані в подальшому, як безпідставні. При цьому, аналіз наданих заявником ухвал, на підставі яких на майно ТОВ «Будинок подарунків» було накладено арешти, свідчить про те, що клопотання органів досудового розслідування про накладення арештів на майно заявника обґрунтовано доказами, зібраними слідством у 2018 році.
Слідчий суддя також враховує ті обставини, що у кримінальному проваджені № 0001057 від 16.08.2017 року, яке триває понад 37 місяців жодній особі не пред`явлено підозру.
Частиною 1 ст. 3 КПК України встановлено, що учасником кримінального провадження є в тому числі і особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких, зокрема,верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; розумність строків.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Відповідно ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 114 КПК України визначено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Частинами 1 та 2 ст. 283 КПК України встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
У справі «Меріт проти України» (п.70 рішення) Європейський суд з прав людини зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду. Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді (Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, § 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування) (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення ЄСПЛ від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45).
З аналізу практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства").
У розумінні Європейського суду з прав людини для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.
У справі «Антоненков проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22 листопада 2005 року, остаточне).
З нормативного визначення ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001057 здійснюється з 16.08.2017 року, що на час розгляду клопотання становить 3 роки та майже 2 місці. При цьому, факти, які розслідуються мали місце у 2007 2008 роках.
В свою чергу, прокурором до суду не надано жодних аргументів, які б свідчили про особливу складність справи чи наявність відомостей про здійснення протидії розслідуванню та прийняттю необхідних процесуальних рішень, у тому числі про неможливість його завершення.
Між тим, слідчий суддя приймає до увагу те, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної його швидкості. Навіть за умови, що існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права та їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Тому, здійснення досудового розслідування в строк, який становить майже 3 роки та 2 місяці повністю нівелює засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 ч. 5 ст. 28 КПК України.
Викладене вище свідчить про те, що вказане кримінальне провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування з огляду на його тривалість є формальним та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі.
При цьому, будь-яка невизначеність у законодавстві строку здійснення досудового розслідування в залежності від дати внесення відомостей про нього до ЄРДР не може бути інструментом для зловживання органами досудового розслідування наданими кримінально-процесуальним законодавством інструментами за для обмеження прав та інтересів учасників кримінального провадження, всупереч основоположних завдань та засад кримінального провадження, визначених статтями 2, 7 КПК України. Будь-які процесуальні дії мають вчинятися з метою досягнення завдань кримінального провадження, зокрема щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Слідчий суддя наголошує на тому, що системні обмеження прав та інтересів учасників кримінального провадження, зокрема щодо накладення арештів на їх майно, без вжиття реальних заходів направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування в цілому, не відповідає засадам та завданням кримінального провадження.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи учасника кримінального провадження було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим та необхідним встановити процесуальний строк у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 28, 110, 114, 280, 281 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок подарунків» про встановлення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 16.08.2017 року - задовольнити.
Встановити у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року строк в один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.
Визначений даною ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.
Контроль за виконання покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1