ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2331/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/18/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря - ОСОБА_5

представника ДП Тернопільский олавтодор адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000374 від 20.10.2020 року, за апеляційною скаргою представника ДП Тернопільський облавтодор на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на автогрейдер ДЗ 143, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із двигуном № 93454 шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 29.09.2003 року, який знаходиться на території Заліщицької дорожньо-експлуатаційної дільниці, що за адресою смт. Товсте, вул. Грушевського, 26 та згідно реєстраційних даних, які отримано із Головного управління Держпродспоживслужба в Тернопільській області зареєстрований за філією Чортківський райавтодор.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що автогрейдер ДЗ 143 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із двигуном № НОМЕР_4 шасі № НОМЕР_2 свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 29.09.2003 року, який знаходиться на території Заліщицької дорожньо-експлуатаційної дільниці, що за адресою смт. Товсте вул. Грушевського, 26 є матеріальним об`єктом протиправних дій та зберіг на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ДП Тернопільський облавтодор вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року необґрунтованою та незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що філія Чортківський райавтодор не є власником майна та була ліквідована за рішення юридичної особи ДП Тернопільський облавтодор, згідно копії витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.11.2019 року (додається).

Вказує що власником арештованого майна є ДП Тернопільський облавтодор, який не був повідомлений ні про судове засідання ні про порушення кримінального провадження №0000374 від 20.10.2020 року.

Звертає увагу, що накладення арешту на майно державного підприємства негативно вплине на його діяльність, завдасть значної матеріальної шкоди .

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, оскільки дана постанова виносилась без участі апелянта та стала йому відома лише 21.12.2020 року, коли слідчий приїхав описувати майно на територію філії Заліщицька ДЕД.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; представника ДП Тернопільський облавтодор адвоката ОСОБА_6 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як слідує з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто слідчим без повідомлення та участі представника ДП Тернопільський облавтодор, а про існування оскаржуваної ухвали апелянту стало відомо 21 грудня 2020 року.

ДП Тернопільський облавтодор є юридичною особою, відомості щодо вчинення кримінального правопорушення якою внесено в ЄРДР і, відповідно, щодо якої здійснюється кримінальне провадження і тому, згідно п.9-1 ч.1 ст.393 КПК України має право на апеляційне оскарження у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

Зважаючи на доводи апеляційної скарги щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, колегія суддів вважає, що його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2020 року представники ДП Тернопільський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України шляхом обману, заволоділи автогрейлером ДЗ-143, 1991 р.в., реєстраційний номер 79-35ТЖ, який відповідно до акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.05.2020 року, через систему електронних торгів арештованого майна, виграв ОСОБА_8 та мав отримати як переможець торгів, однак отримав зовсім інший грейдер в неналежному технічному стані, внаслідок чого ОСОБА_8 завдано матеріальні збитки.

Згідно реєстраційних даних, які отримано із Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області - автогрейдер марки ДЗ 143, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 містить двигун № НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 29.09.2003 року, зареєстровані за філією Чортківський райавтодор.

Згідно із актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.05.2020 року автогрейдер марки ДЗ-143, 1991 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 , 21.04.2020 року придбав ОСОБА_8 , житель Тернопільської області, Шумського району, с. Соснівка.

Під час проведення досудового розслідування проведено огляд автогрейдера, який знаходиться на території Заліщицької дорожньо-експлуатаційної дільниці, що за адресою смт. Товсте вул. Грушевського, 26 в ході якого встановлено, що автогрейдер містить шасі № НОМЕР_2 , що відповідає первинним рестраційним даним автогрейдера з номерним знаком НОМЕР_1 .

Крім цього, під час проведення досудового розслідування проведено огляд автогрейдера, який отримав переможець торгів ОСОБА_8 , житель Тернопільської області, Шумського району, с.Соснівка, в ході якого встановлено, що автогрейдер містить шасі № НОМЕР_5 , який не відповідає первинним реєстраційним даним автогрейдера з номерним знаком НОМЕР_1 , однак відповідає первинним реєстраційним даним автогрейдера з номерним знаком НОМЕР_6 .

Також, вищенаведені обставини підтвердила в суді апеляційної інстанції слідчий СВСВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , за клопотанням якої слідчим суддею накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 73 КПК України повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Виходячи зі змісту ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналіз матеріалів кримінального провадження дає підстави колегії суддів для висновку, що слідчим суддею вказані вимоги норм закону були дотримані.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати, щодо наявності ризику його приховування, пошкодження, псування зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі майна або спричинені іншої шкоди, що може істотно вплинути на хід досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з приписами, ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якої, застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як слідує з клопотання прокурора про арешт майна, поданого до місцевого суду, у вказаному процесуальному документі наведені аргументовані доводи щодо наявності обставин визначених ст.132 КПК України щодо, майна на яке накладено арешт.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, що вищевказаний автогрейдер являється матеріальним об`єктом протиправних дій та зберіг на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Твердження апелянта, що філія Чортківський райавтодор не є власником майна та була ліквідована за рішення юридичної особи ДП Тернопільський облавтодор, не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки це не впливає на підстави та мету накладення арешту на майно, як заходу кримінального провадження. При цьому, колегія судів враховує, що зі змісту клопотання слідчого встановлено, що у ньому зазначено про відповідність майна вимогам ст.98 КПК України та необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на оспорюване майно, в повній мірі врахував всі обставини провадження та навів наявність підстав і розумних підозр вважати, що майно являється предметом вчинення злочину та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна доведена наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження. На думку апеляційного суду таке обмеження права власності є розумними та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчим суддею вірно, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України вирішено клопотання слідчого про арешт майна, а тому підстав для скасування вищевказаної ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року про арешт майна, про що ставить питання представник ДП Тернопільський облавтодор, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити представнику ДП Тернопільський облавтодор строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ДП Тернопільський облавтодор залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на автогрейдер ДЗ - 143, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 із двигуном № НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_2 свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 29.09.2003 року, який знаходиться на території Заліщицької дорожньо-експлуатаційної дільниці, що за адресою смт. Товсте, вул. Грушевського, 26 та згідно реєстраційних даних, які отримано із Головного управління Держпродспоживслужба в Тернопільській області зареєстрований за філією Чортківський райавтодор без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.