Справа № 308/9480/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/591/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 11. 2020.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , поданої в порядку ст. ст. 284, 307 КПК України щодо скасування повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України від 10. 07. 2020 у кримінальному провадженні № 0000088 від 14. 02. 2020.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру, про скасування повідомлення про підозру, яку мотивує тим, що на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру 10. 07. 2020, так і на даний час у матеріалах кримінального провадження не було, немає та не може бути інших доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_6 до даного злочину, крім зафіксованого протоколом обшуку його фактичного випадкового (за збігом обставин) перебування за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено психотропні речовини. Вважає, що існування одного доказу не дає підстави для повідомлення особі про підозру, оскільки докази повинні сприйматися у сукупності та, згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, бути достатніми для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином на даний час у кримінальному провадженні відсутні достатні докази для повідомлення підзахисному про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. Крім того, посилається на недотримання змісту письмового повідомлення про підозру, а саме на відсутність стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, зазначаючи, що по усьому тексту повідомлення про нову підозру після стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення наведено висновки про винуватість підзахисного у вчиненні даного кримінального правопорушення, проте, відсутній стислий виклад обставин в яких підозрюється підзахисний, а саме: коли та за яких обставин ОСОБА_6 придбав виявлені наркотичні засоби та психотропні речовини, а також його обізнаність про їх наявність за місцем виявлення. Також зазначає проте, що вказуючи у підозрі про винуватість підзахисного у вчиненні злочину було порушено вимоги до змісту повідомлення про нову підозру та порушено презумпцію невинуватості, що закріплена в ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України. А тому просить скасувати

-2-

повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оголошену останньому за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000088 від 14. 02. 2020 (виділеного 07. 09. 2020 кримінальне провадження № 0000234), зобов`язати відповідальних осіб прокуратури Закарпатської області у кримінальному провадженні № 0000234 від 07. 09. 2020 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 складене з дотриманням вимог статей 203, 277, 278, КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки в ньому викладений зміст підозри та вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому слідчим суддею враховано, що повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру, а доводи захисника щодо оцінки доказів з точки зору їх допустимості та достатності для доведеності вини, можуть бути перевірені тільки під час досудового розслідування. Зібраними органом досудового розслідування доказами підтверджено наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000088 від 14. 02. 2020.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 11. 2020 та постановлення нової ухвали про задоволення вимог скарги. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним і таким, що суперечить фактичним обставинам події. Також в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не було і не могло бути підстав для порушення проти ОСОБА_6 кримінального провадження за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки жодних доказів його вини немає та злочинів він не вчиняв, тому зазначає на необґрунтованість складеного відносно ОСОБА_6 повідомлення про підозру. Також зазначає проте, що вказуючи у підозрі про винуватість підзахисного у вчиненні злочину було порушено вимоги до змісту повідомлення про нову підозру та порушено презумпцію невинуватості, що закріплена в ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України. Окрім того, захисник вказує на недотримання змісту письмового повідомлення про підозру, зокрема, відсутність стислого викладу обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 вказує на законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03. 11. 2020 та безпідставність апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 . Вважає доводи захисника щодо порушень допущених під час складання та вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру необґрунтованими. Також зазначає проте, що всупереч доводів апеляційної скарги щодо відсутності достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, слідчий суддя вірно зазначив в ухвалі, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути
-3-
лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, при цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Також на думку прокурора, докази у даному кримінальному провадженні щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. З приводу тверджень захисника в апеляційній скарзі про відсутність у повідомленні ОСОБА_6 про підозру обставин кримінального правопорушення, прокурор зазначає, що такі суперечать змісту повідомлення про підозру, де чітко викладено всі суттєві для встановлення складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини, зокрема: спосіб вчинення злочину, мету, місце, предмет, час закінчення злочину тощо, а посилання захисника на не встановлення обставин та часу придбання наркотичного засобу й психотропної речовини, на його думку, не спростовує обґрунтованість підозри, оскільки зберігання вказаних речовин є триваючим злочином та закінчується з моменту виявлення й вилучення у особи, яка зберігає, вказані речовини. Щодо тверджень сторони захисту про порушення презумпції невинуватості ОСОБА_6 , то прокурор вважає, що такі суперечать змісту повідомлення про підозру, у якому відсутня констатація про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, а лише зазначено, що він підозрюється у його вчиненні, що не суперечить засадам КПК України, більш того, повідомлення про підозру полягає саме у доведенні до відома особи, у якому злочині вона підозрюється.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких мотивів.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.
Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

-4-

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника - підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 проводитися досудове розслідування кримінального провадження № 0000088, розпочатого 14. 02. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
10. 07. 2020 у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Слідчий вважав установленим, що сукупність доказів є достатньою для переконання в тому, що саме ОСОБА_6 є особою, яка причетна до незаконного придбання з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а отже і для повідомлення про підозру.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Зі змісту цієї норми з очевидністю випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК України не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.
Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався. В ухвалі зазначив, що наявна сукупність доказів, на його думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_6 в указаному діянні.
Скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше

-5-

розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. В рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23. 10. 1994, зазначено, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21. 04. 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Скарга захисника ОСОБА_7 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, а також всі інші викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Доводи захисника щодо порушень, допущених під час складання та вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, колегія суддів вважає необґрунтованими та констатує, що слідчий суддя, вірно зазначив в ухвалі проте, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, при цьому

-6-

повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про відсутність у повідомленні ОСОБА_6 про підозру обставин кримінального правопорушення, колегія суддів відхиляє, як такі, що суперечать змісту повідомлення про підозру, де чітко викладено всі суттєві для встановлення складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини.
Щодо тверджень сторони захисту про порушення презумпції невинуватості ОСОБА_6 , то такі суперечать змісту самого повідомлення про підозру, у якому відсутня констатація про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, а лише зазначено, що він підозрюється у його вчиненні, що не суперечить засадам КПК України.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 11. 2020, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 про підозру ОСОБА_6 від 10. 07. 2020 у кримінальному провадженні № 0000088 від 14. 02. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді