Справа № 165/3776/20
Провадження № 1-кп/165/208/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000270 від 11 березня 2020 року за ч.2 ст.337 КК України, про затвердження угоди про визнання винуватості від 21 грудня 2020 року укладеної між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта базова вища, не одружений, не працює, інвалідом І-ІІ групи не являється, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи придатним за станом здоров`я та віком до військової служби, а також перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості військовозобов`язаного, згідно ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 07 лютого 2020 року о 12 год., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: м. Нововолинськ, вул. Кобзаря, 63, працівником Нововолинського ОРВК призваний на навчальні збори шляхом вручення бойової повістки про необхідність прибуття 14 лютого 2020 року на 07 год. 00 хв. для подальшої відправки на навчальні збори та озвучення її змісту вголос.
ОСОБА_4 відмовився отримувати повістку про необхідність прибуття на 07 год. 00 хв. 14 лютого 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться м. Нововолинську по вул. Кобзаря, буд.63, для подальшої відправки на навчальні збори, про що було складено Акт відмови від вручення повістки від 07 лютого 2020 року.
У подальшому ОСОБА_4 , з метою перешкоджання забезпеченню нормальної діяльності органів державної виконавчої влади щодо порядку ведення військового обліку і підготовки військовозобов`язаних, всупереч вимогам Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи з прямим умислом, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій та будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від навчальних зборів, не маючи підстав на звільнення від проходження навчальних зборів, за відсутності поважних причин, маючи об`єктивну можливість прибути, на 07 год. 00 хв. 14 лютого 2020 року в Нововолинський об`єднаний районний військовий комісаріат не прибув, тим самим, як військовозобов`язаний, ухилився від навчальних зборів.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.337 КК України, тобто умисні дії, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.2 ст.337 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесено до кримінального проступку. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає вимогам ст.53 КК України та санкції ч.2 ст.337 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
У даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 21 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000270 від 11 березня 2020 року, укладену між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.337 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1