Справа № 504/3590/20
Номер провадження 1-кс/504/993/20
У Х В А Л А
03.11.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита Читинської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, офіційно непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , який за інформацією НЦБ Інтерполу РФ знаходиться у федеральному розшуку на території Російської Федерації з ініціативи УВС по ЦАО ГУ МВС Росії по м. Москві, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 3 ст. 30, п. «а», «в», «г» ч. 2 ст. 158 КК РФ;

-02.11.2020р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001072 від 31.10.2020р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

З клопотання вбачається, що 30.10.2020р. приблизно о 16 год. 40 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 перебував у торгівельній залі магазину «DeFacto» ТОВ «Дефакто Рітейл Україна», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рив`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу жіночу куртку артикул «N6375AZ/NWP30», вартістю 719 грн. 20 коп. без ПДВ.

Надалі, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за вищевказаний товар, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив магазину «DeFacto» ТОВ «Дефакто Рітейл Україна» майнову шкоду на загальну суму 719 гривень 20 копійок без ПДВ.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.10.2020р., приблизно о 16 год. 45 хв., більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, ОСОБА_5 перебував у торгівельній залі магазину «RESERVED» ТЦ «RIVIERA» дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рив`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу наступні товари: штани чоловічі артикул «VV379», вартістю 1069 грн. без ПДВ та штани чоловічі артикул «XJ152», вартістю 1069 грн. без ПДВ.

Надалі, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за вищевказаний товар, вийшов за межі магазину «RESERVED» ТЦ «RIVIERA» дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» та намагався покинути місце вчинення злочину, тим самим таємно викрасти вищезазначене майно і спричинити ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майнову шкоду на загальну суму 2138 грн. без ПДВ, однак, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від його волі обставин, так як був зупинений персоналом магазину.

Правовою кваліфікацією вказаних кримінальних правопорушень є: ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

31.10.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.11.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2020р. від управляючого магазином ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду місця події торгівельної зали магазину «RESERVED» від 30.10.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.10.2020р.;

-протоколом огляду відеозаписів камер відеоспостереження від 02.11.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.10.2020р.;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.10.2020р., який надав показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2020р. від директора магазину ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду місця події торгівельної зали магазину «DeFacto» від 31.10.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.10.2020р.;

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував свою причетність до вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання і просили застосувати заставу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях.

Оцінюючи заявлені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки він є іноземцем, громадянином Російської Федерації, постійного місця проживання та реєстрації на території України немає, офіційно не працевлаштований, легальних засобів для існування на території України немає, не одружений, недієздатних та неповнолітніх утриманців не має (доказів не надано).

Ризик впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що шляхом вмовляння, переконання чи погроз підозрюваний може вплинути на них з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, під час судового розгляду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 за наявною інформацією НЦБ Інтерполу РФ знаходиться у федеральному розшуку на території Російської Федерації з ініціативи УВС по ЦАО ГУ МВС Росії по м. Москві, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 3 ст. 30, п. «а», «в», «г» ч. 2 ст. 158 КК РФ, а тому слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що підозрюваний в силу відсутності легальних засобів існування, знаходячись на території України може вчиняти кримінальні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись із клопотанням слідчий просив визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є максимальним розміром за категорією нетяжких злочинів. Слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного та характеру інкримінованих кримінальних правопорушень застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньою для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 .

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43940 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 31.10.2020р. 12 год. 40 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 30.12.2020р. 12 год. 40 хв.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 30.12.2020 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1