ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/14124/19 (пр. № 1-кп/201/1466/2020), відомості про яке 13 листопада 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002871, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 24 лютого 2020 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки; 04 червня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 20 жовтня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку котрий розташований за адресою АДРЕСА_2 , побачив в гаманці, котрий лежав на лавці, грошові кошти в сумі 930,00 гривень, купюрами номіналом 500,00 гривень 1 купюра, 2 купюри номіналом 200,00 гривень та 1 купюра номіналом 20,00 гривень та 1 купюра номіналом 10,00 гривень, котрі належать потерпілому ОСОБА_5 , де в останнього і виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна вчиненому повторно.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, правою рукою взяв з вищевказаного гаманця грошові кошти в сумі 930,00 гривень, купюрами номіналом 500,00 гривень 1 купюра, 2 купюри номіналом 200,00 гривень та 1 купюра номіналом 20,00 гривень та 1 купюра номіналом 10,00 гривень, та доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 , залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду у розмірі 930,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, його конкретним обставинам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також обставинам, що пом`якшують покарання останнього і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому іншого покарання або пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 04 червня 2020 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном два роки, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи, що судом також прийнято рішення про застосування до обвинуваченого випробувального терміну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2020 року у виді трьох років позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1