Справа № 947/3280/21
Провадження № 1-кс/947/1074/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши у судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 23.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, 22.01.2021 до чергової частини відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 22.01.2021 приблизно о 21:15 годин, невстановлена особа знаходячись за адресою м. Одеса , вул. Ільфа і Петрова 13/2 із застосуванням насилля яке не є небезпечним для життя чи здоров`я відкрито викрала мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі G 5» золотистого кольору, вартістю 3000 гривень, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 3000 гривень. (ЖЕО No 1218).

Даний факт зареєстрований в журналі єдиного обліку за № 1218 від 22.01.2021, та зазначені відомості 23.01.2021 внесені до ЄРДР за № 0000022, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В ході досудового розслідування оперативно-розшуковими заходами на підставі доручення слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області було встановлено громадянина на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який можливо причетний до вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, 28.01.2021 з метою перевірки інформації, щодо причетності громадянина ОСОБА_6 , щодо вчинення кримінального правопорушення, за участю потерпілої ОСОБА_5 , була проведена слідча дія, а саме пред`явлення особи для впізнання, під час, якої потерпіла вказала на громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на громадянина, який 22.01.2021 шляхом застосування насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої відкрито викрав в неї майно.

Також, 28.01.2021 старшим слідчим було проведено огляд місця події в службовому кабінеті №31 відділу поліції №4 Одеського районного управління за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній надав банківську картку «Приват Банка», НОМЕР_1 та вказав, що це сама та банківська картка, яку він відкрито викрав 22.01.2021 разом з мобільним телефоном у невідомої йому жінки, яка йшла по вул. Ільфа та Петрова в м. Одеса. По закінченню огляду місця події банківську картку «Приват Банка», НОМЕР_1 , було вилучено та упаковано в сейф пакет INZ 2062101.

Обгрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, на теперішній час є достатні підстави вважати, що вході проведення огляду місця події, вилучене майно, а саме банківська картка «Приват Банку», НОМЕР_1 - є предметом кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує необхідність накладення арешту на зазначену банківську карту, з метою збереження речового доказу, встановлення осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а також проведення ряду відповідних слідчих дій

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчийсуддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 1 ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В свою чергу, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000022 від 23.01.2021 року здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя враховує, що 28.01.2021 старшим слідчим було проведено огляд місця події в службовому кабінеті №31 відділу поліції №4 Одеського районного управління за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній надав банківську картку «Приват Банка», НОМЕР_1 та вказав, що це сама та банківська картка, яку він відкрито викрав 22.01.2021 разом з мобільним телефоном у невідомої йому жінки, яка йшла по вул. Ільфа та Петрова в м. Одеса. По закінченню огляду місця події банківську картку «Приват Банка», НОМЕР_1 , було вилучено та упаковано в сейф пакет INZ 2062101.

Відтак, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що зазначена банківська карта є речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на вказані у клопотанні грошові кошти, з накладенням заборони проведення будь-яких операцій по ним, зупинивши розрахунково-касові операції у видатковій частині, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 23.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на банківську картку «Приват Банку», НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає виконанню слідчим СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1