ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3648/20 Справа № 333/4542/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002978 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 січня 2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, нічим не доведені.
Вказує на те, що ризик переховування від суду є недоведеним, оскільки відсутні будь-які докази того, що він або члени його сім`ї вчиняють дії, направлені на зміну місця його мешкання, при цьому навпаки він має постійне місце мешкання, де проживає з дружиною та малолітньою дитиною.
Стверджує, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є безпідставним, оскільки у прокурора відсутня інформація щодо його протиправної поведінки, окрім того, такий запобіжний захід як домашній арешт з використанням електронних засобів контролю повністю нівелює існування зазначеного ризику.
Звертає увагу на те, що він перебуває під вартою понад 3 роки, а також, що суд зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, який буде пов`язаний із заставою значно меншою за розміром, ніж та, що встановлена судом.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що оскаржуваною ухвалою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі - 168 160 грн.
Однак, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2017 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено розмір застави в розмірі 32 000 грн, яку дружина підозрюваного внесла на рахунок ощадного банку, але ОСОБА_8 не було звільнено, що свідчить про грубе порушення прав обвинуваченого.
Зазначає, що ОСОБА_8 одружений, має двох малолітніх дітей, також в нього наявне постійне місце проживання у м. Запоріжжя.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 січня 2021 року включно, також визначено заставу в розмірі 168 160 грн.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до 6 років позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, на теперішній час ОСОБА_8 підлягає примусовому видворенню з території України на підставі вимог міграційного законодавства, що в подальшому ускладнити розгляд кримінального провадження.
Також зазначено, що з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року перебуває обвинувальний акт №0002978 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 03.11.2020 року було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.чт. 178, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є можливим.

Судом першої інстанції було постановлено ухвалу про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, при цьому, відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали, судом, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визнано можливість застосування застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак в резолютивній частині ухвали зазначено щодо встановлення обвинуваченому ОСОБА_8 застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн, таким чином, судом першої інстанції не конкретизований розмір визначеної застави.
Допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Згідно із ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також те, що ОСОБА_8 підлягає примусовому видворенню з території України на підставі вимог міграційного законодавства, що в подальшому ускладнить розгляд кримінального провадження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора та встановлені судом апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Посилання ОСОБА_8 та його захисника на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, одружений та має малолітню дитину, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Доводи обвинуваченого про те, що він понад 3 роки перебуває під вартою, а також його захисника про те, що відносно обвинуваченого, на підставі ухвали суду від 21.07.2017 року, було внесено заставу, однак ОСОБА_8 не було звільнено є необгрунтованими, оскільки із листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя, наданого на запит суду апеляційної інстанції, вбачається, що ухвалою слідчого судді від 20.07.2017 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, яка була внесена, через що запобіжний захід змінено. Однак, відповідно до листа ДУ Запорізький слідчий ізолятор ОСОБА_8 на підставі внесення застави звільнений не був, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 було взято під варту за іншим кримінальним провадженням, яке перебувало на розгляді у Хортицькому районному суді м. Запоріжжя. Надалі ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2018 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні, який в подальшому продовжувався.
Також, відповідно до наявної в матеріалах провадження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 року ОСОБА_8 , засудженого вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2018 року, було тимчасово залишено в ДУ Запорізький слідчий ізолятор (а.п.52), а тому з 02.04.2019 року ОСОБА_8 вважається таким, що відбуває покарання за вказаним вироком, строк відбування покарання якого сплинув 06.11.2020 року.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.01.2021 року.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , майнового і сімейного стану обвинуваченого, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, те, що запобіжний захід у вигляді застави вже обирався, на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 01.12.2020 року встановлено в розмірі 2270 грн, що становить 113 500 грн і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року - задовольнити частково.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 січня 2021 року.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 113 500 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; - не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 03 січня 2021 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4