провадження № 1-кс/243/1531/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська клопотання Представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 08.11.2016 року було накладено арешт на наступне майно: ноутбук марки «Lenovo» з номером на ньому 8710, номер під батареєю 481 PIWG4110578, на батареї 56Z-A00-16H-41X із зарядним пристроєм до нього з номером у якого перша цифра затерта НОМЕР_1 , мобільний телефон марки НТС ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_3 , роутер TP- LINK серійний номер НОМЕР_4 на дві антени, банківські карти на які переводилися грошові кошти, за нібито оренду квартир банків Райфайзен банк аваль - НОМЕР_5 , Ощадбанк - НОМЕР_6 , Сбербанк - НОМЕР_7 сім карти операторів за номерами телефону: НОМЕР_8 , київстар НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та документи на сім карти київстар НОМЕР_11 , водафон - НОМЕР_12 , лайф НОМЕР_13 . Враховуючи сплив часу, майже чотири року, те що на теперішній час про підозру нікому не повідомлено, вважає необхідність в арешті майна відпала, у зв`язку з чим просить слідчого суддю скасувати арешт майна належного ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Lenovo» з номером на ньому 8710, номер під батареєю 481 PIWG4110578, на батареї 56Z-A00-16H-41X із зарядним пристроєм до нього з номером у якого перша цифра затерта НОМЕР_1 , мобільний телефон марки НТС ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_3 , роутер TP- LINK серійний номер НОМЕР_4 на дві антени, банківські карти на які переводилися грошові кошти, за нібито оренду квартир банків Райфайзен банк аваль - НОМЕР_5 , Ощадбанк - НОМЕР_6 , Сбербанк - НОМЕР_7 сім карти операторів за номерами телефону: НОМЕР_8 , київстар НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та документи на сім карти київстар НОМЕР_11 , водафон - НОМЕР_12 , лайф НОМЕР_13 , накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 08.11.2016 року.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , що діє на підставі ордеру серія ДН №108085 від 31.07.2020 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2039 від 09.11.2005 року, в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Прокурор, в судовому засіданні просила у задоволені клопотання відмовити, оскільки на теперішній час по зазначеному провадженню призначено експертизу та речі, на які накладено арешт направлено до експертної установи для проведення експертизи.

Вислухавши сторін, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України,передбачено, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року, накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Lenovo» з номером на ньому 8710, номер під батареєю 481 PIWG4110578, на батареї 56Z-A00-16H-41X із зарядним пристроєм до нього з номером у якого перша цифра затерта НОМЕР_1 , мобільний телефон марки НТС ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_3 , роутер TP- LINK серійний номер НОМЕР_4 на дві антени, банківські карти на які переводилися грошові кошти, за нібито оренду квартир банків Райфайзен банк аваль - НОМЕР_5 , Ощадбанк - НОМЕР_6 , Сбербанк - НОМЕР_7 сім карти операторів за номерами телефону: НОМЕР_8 , київстар НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та документи на сім карти київстар НОМЕР_11 , водафон - НОМЕР_12 , лайф НОМЕР_13 .

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Слов`янського міськарйонного суду Донецької області, якою було накладено арешт на тимчасово вилучене майно - без змін.

Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.11.2016 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003151 - ноутбук марки «Lenovo» з номером на ньому 8710, номер під батареєю 481 PIWG4110578, на батареї 56Z-A00-16H-41X із зарядним пристроєм до нього з номером у якого перша цифра затерта НОМЕР_1 , мобільний телефон марки НТС ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_3 , роутер TP- LINK серійний номер НОМЕР_4 на дві антени, банківські карти на які переводилися грошові кошти, за нібито оренду квартир банків Райфайзен банк аваль - НОМЕР_5 , Ощадбанк - НОМЕР_6 , Сбербанк - НОМЕР_7 сім карти операторів за номерами телефону: НОМЕР_8 , київстар НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та документи на сім карти київстар НОМЕР_11 , водафон - НОМЕР_12 , лайф НОМЕР_13 .

По кримінальному провадженню призначено судову комп`ютерно технічну експертизу з метою встановлення програмного забезпечення, графічних файлів та слідів інтернет повідомлень мобільного телефону HTC та ноутбуку «Lenovo», що вбачається із висновку експерта від 25.11.2016 року № 1/8-100.

Ухвалою слідчого судді від 02.12.2019 року в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003151 від 03.11.2016 року за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України відмовлено.

Згідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику про зняття арешту з майна, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз вищевказанихположення КПК України свідчить про те, що підставою для скасування арешту майна є необґрунтованість його накладення або відсутність подальшої необхідності в його застосуванні.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача,прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також задля відшкодування матеріальних збитків на користь потерпілої сторони.

Так, 25.08.2020 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0003151 від 03.11.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, прокурором надано вказівки дізнавачу про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що на час звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно по зазначеному провадженню експертизу призначено не було, в той же час прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 25.08.2020 року призначено по зазначеному кримінальному провадженню експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів, на забезпечення виконання якої начальником СД Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області на адресу Директора НДЕКЦ МВС України направлено ноутбук марки «Lenovo» з номером на ньому 8710, номер під батареєю 481 PIWG4110578, на батареї 56Z-A00-16H-41X, мобільний телефон марки НТС ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Samsung ІМЕІ (серійний номер) - НОМЕР_3 , роутер TP- LINK серійний номер НОМЕР_4 на дві антени, що є речовими доказами за даним провадження, що свідчить про необхідність на даний час застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та він є обґрунтованим.

Крім того, статтею 1 Протоколу N 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі "Броньовський (Broniowski) проти Польші" від 22.06.2004 р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Отже, відповідно до наведених положень Конвенції, позбавлення майна в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, є допустимим.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» ( Sporrongand L nnroth v. Sweden) від 23.09.1982 р., заяви №7151/75, №7152/75, встановив, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує «легітимну мету» в суспільних інтересах, а втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

У справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78, ЄСПЛ звернув увагу на те, що у процесі вирішення питання виправданості такого втручання необхідно підтримувати «справедливу рівновагу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003151 від 03.11.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України продовжується, відсутній висновок призначеної прокурором 25.08.2020 року експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, для проведення якої експерту надано речові докази, що є майном про скасування арешту на яке звертається заявник, то слідчий суддя вважає доводи заявника про відсутність подальшої потреби у збереженні майна, на яке накладено арешт необгрунтованим, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174,395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Повний текст ухвали складений 02.09.2020 року.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1