Провадження № 1-кс/754/1598/20
У Х В А Л А
Іменем України

16 липня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_3 про повернення застави,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про повернення застави, внесеної за підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005049 від 09.07.2019 р.

Заяву обґрунтовано тим, що згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави у сумі 38420 грн., а також в разі внесення застави на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено певні обов`язки. Запобіжний захід у відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України визначений строком на 60 днів. З метою забезпечення кримінального провадження ним 12 грудня 2019 року була внесена вказана грошова застава. Заявник зазначає, що згідно з ч. 7 ст. 194 КПК обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняєсвою дію і обов`язки скасовуються. Таким чином, процесуальний закон ставить в залежність припиненнядії запобіжного заходу, включаючи заставу, безпосередньо від закінченнястроку дії(в т.ч., продовженого) ухвалита відповідних процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався. Запобіжний захід подовжено не було, а тому на час подачі заяви про повернення застави строк запобіжного заходу вже сплинув о 18 год. 40 хв. 13 лютого 2020 року. На підставі наведеного просить: невідкладно винести ухвалу про повернення йому, ОСОБА_3 застави у розмірі 38 420, 00 грн., у зв`язку з безпідставністю знаходження коштів на депозитному рахунку ТУ ДСА України в м. Києві.

В суд на розгляд заяви ОСОБА_3 не з`явився, в поданій заяві просить проводити розгляд у його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава: 4) домашній арешт: 5) тримання під вартою.
Щодо обов`язків регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то вони можуть бути застосовані тільки з певним запобіжним заходом з числа передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.
Частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Нормами глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи» не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 7 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із ст. 194 КПК України.
Тому ототожнення цих обов`язків із запобіжним заходом і твердження заявника про те, що з закінченням їх дії втрачає чинність обраний запобіжний захід, є помилковим, а ухвала слідчого судді від 17.12.2019 у справі №754/14882/19 в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави не припиняла свою дію.
Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства в їх системному взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що застава, як запобіжний захід, за своєю природою визначеного строку дії не має, діє з моменту її внесення за рішенням слідчого судді, суду і до моменту, коли за рішенням слідчого судді, суду буде змінена на інший запобіжний захід або до вирішення кримінального провадження по суті. При цьому обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, не є нерозривними із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави або іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, оскільки такі обов`язки покладаються на визначений законом строк. Тому з припиненням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припиняється.
Крім того, слід зазначити, що в Київському апеляційному суді перебуває на розгляді скарга захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року.
Враховуючи викладене вище, відсутність в матеріалах заяви ОСОБА_3 будь-яких доказів щодо наявності підстав для повернення застави, у відповідності до вимог ст. 203 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні правові підстави для повернення застави заставодавцю.
З огляду на зазначене вище та керуючись ст.ст.176, 182, 202,203, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави, внесеної за підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005049 від 09.07.2019 р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1