Справа №212/9347/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами кримінальне провадження № 0000428 від 08 грудня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 01.12.2020 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_4 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вони разом вживали алкогольні напої, побачив в кухні на підвіконні мобільний телефон Хіоmi Redmi 9С NFC 2|32 іmеі: НОМЕР_1 , синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме вказаного мобільного телефону.
Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю свідків, а також тим, що потерпілий ОСОБА_4 вийшов до ванної кімнати, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав вищевказаний мобільний телефон Хіоmi Redmi 9С NFC 2|32 іmеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2005 від 17.12.2020 складає 3229 гривні 05 копійок, який належить ОСОБА_4 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст. 302 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 , погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого відносно нього кримінального правопорушення та будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, не заперечував проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що надав до суду відповідну заяву.

На підставі вищевикладеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, що вчинений умисно, особу винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-376, 381-382 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеженням волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази: мобільний телефон Хіоmi Redmi 9С NFC 2|32 іmеі: НОМЕР_1 , синього кольору, що зберігається в камері схову речових доказів Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 ..
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1