490/4146/20 13.07.2020
н/п 1-кс/490/2697/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4146/20
У Х В А Л А

09 липня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, востаннє: 12.06.2019 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.02.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002341, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2020 року, за фактом таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше сховище, що належить потерпілому ОСОБА_7 , тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2020 року близько 07:45 год., більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебував біля дитячого садочка «Катюша», що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Севастопольська, 66-Б, де на проїжджій частині він побачив припаркований автомобіль марки «Honda Civic» державний номерний знак НОМЕР_1 , та у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 за допомогою зчитувального пристрою сигналізації транспортного засобу, відчинив вищевказаний автомобіль та через передні пасажирські дверцята проник до автомобіля, де з-під пасажирського сидіння таємно викрав чоловічу сумку темно-синього кольору, в якій знаходилось: шкіряний гаманець темно-синього кольору із грошовими коштами у сумі 3000 грн., банківські картки, ключниця з ключами, паспорт громадянина України, ІПН, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Huawei Р20 Pro» моделі: «CLT-L29» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , вартістю 26974,10 грн., що належить ОСОБА_7 ..

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 29974,10 гривень.

07.07.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

08.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше сховище.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ньому та наведене обґрунтування, звертаючи увагу на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 є обґрунтованою, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у разі доведеності його вини сувора, і може вплинути на його подальшу поведінку та призвести до вчинення ризиків, наведених у клопотанні та зазначених у ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечували та просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання та надані стороною захисту, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0002341 від 07.07.2020 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР №0002341 від 07.07.2020 року;

- заявою потерпілого ОСОБА_7 про вчинення злочину;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 07.07.2020 року;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 07.07.2020 року;

- протоколом огляду предметів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 08.07.2020 року;

- постановою про визнання речовим доказом від 08.07.2020 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області від 07.07.2020 року про виявлення правопорушника безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0002341 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризик, задля запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він не має постійного місця проживання в м.Миколаєві, до вчинення злочину проживав у свого знайомого. Крім того, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 станом на 07.07.2020 року мав намір поїхати з міста Миколаєва до міста Києва, що підтверджується проїзним квитком на поїзд, придбаним на ім`я підозрюваного;

- незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, контактні дані, та свідчення які надали свідки, суперечать інтересам підозрюваного. Зокрема, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надали слідству покази, які прямо вказують на причетність підозрюваного до вчинення злочину, що може потягнути за собою спроби незаконного тиску на них;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних, неодноразово судимий за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, востаннє: - 12.06.2019 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.190 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнився з місць позбавлення волі тільки 12.02.2020 року. У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та джерела доходу, не має соціальних зв`язків.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування ризиків: можливого ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вище вказані ризики суд вважає цілком реальними, суттєвими та такими, яким не зможуть запобігти інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, оскільки такі запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, не створять перешкод спілкування підозрюваного зі свідками, які б він не зміг подолати. Зокрема, вони не створять перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 з цими особами шляхом розмов за допомогою засобів мобільного зв`язку, Інтернету, тощо.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

У той же час, стороною захисту не доведено та судом не встановлено, що таким ризикам зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким чином відповідає практиці ЄСПЛ.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Зокрема, згідно п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п.3 ст.5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі неявки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Тому, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, вік підозрюваного, дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, і за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, спосіб вчинення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, передбачену п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 05.09.2020 року включно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 175760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 05.09.2020 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із усіма свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1