УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №943/1428/20
Провадження №1-кс/943/452/2020
13 серпня 2020 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , її представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання з вищенаведених мотивів та просили суд його задовольнити.
ОСОБА_8 , яка є власницею майна, а також її представник- адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна заперечили та просили залишити його в її користуванні, оскільки єдиним власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_8 , яка до скоєння розслідуваного кримінального правопорушення не причетна, має намір використовувати свій автомобіль для отримання доходу своєї сім`ї, а накладення арешту є найсуворішим видом забезпечення кримінального провадження та порушуватиме її право власності. Крім того покликались на незаконність слідчих дій у вищевказаному кримінальному провадженні та інші обставини кримінального провадження і те, що власника майна навіть не допитано як свідка в рамках даного провадження, а тому просили у задоволенні поданого клопотання відмовити.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Обставинами вчинення кримінального правопорушеня є те, що 05 серпня 2020 року із території поля, розташованого в с. Купче Буського району Львівської області ОСОБА_5 шляхом вивезення власним вантажним автомобілем марки "DAF" р.н.з. НОМЕР_1 у зчепленні з причепом р.н.з. НОМЕР_2 , який використовує для перевезення вантажів МХП згідно укладеного договору від 10.04.2019 року, викрав зерно пшениці у кількості 40 тонн, спричинивши шкоду на суму 240 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, серед іншого, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 07.08.2020 року автопоїзд у складі тягача марки «DAF XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні з напівпричепом самоскидом реєстраційний номер НОМЕР_2 було визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 на території ТзОВ «Захід-Агро МХП», що знаходиться за адресою с. Бужок вул. Зелена, 13, Золочівського району Львівської області. Вказана постанова мотивована тим, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, вчинення якого без його використання було б неможливим.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23.01.2014). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається, так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абзац другий частини першої статті 170 КПК України).
Відтак, доводи представника власниці майна щодо її непричетності до вчинення кримінального правопорушення як підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого не заслуговують на увагу, оскільки в силу вищезгаданої ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, на думку слідчого судді, покликання представника власника майна на незаконність слідчих дій у вищевказаному кримінальному провадженні та інші обставини кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом даного розгляду слідчим суддею, а доцільність допиту тих чи інших осіб у кримінальному провадженні є процесуальною компетенцією органу досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя вважає доведеним, що вказаний транспортний засіб є знаряддям можливого вчинення кримінального правопорушення, яке на даний час розслідується органом поліції, міг зберегти на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і такий відповідною постановою слідчого визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Щодо покликань власниці майна та її представника на недоцільність арешту майна через його суворість та позбавлення її права власності у такому випадку, то слідчий суддя констатує, що накладення арешту на транспортний засіб не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, яке полягає у тимчасовій забороні користуватись та відчужувати майно, що є розумним і співмірним обмеженням права власності транспортного засобу завданням кримінального провадження з метою недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, а тому подане клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 98, 131, 132, 167, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на автопоїзд у складі тягача марки «DAF XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні з напівпричепом самоскидом реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_1 , який зберігається на території ТзОВ «Захід Агро МХП», що знаходиться за адресою: с. Бужок вул. Зелена, 13, Золочівського району Львівської області, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1