ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/297/15 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3135/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року задоволено клопотання прокурора, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 24.09.2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_8 через канцелярію Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведеним. Продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою суд послався на викривленні покази свідків, на наявність у останнього судимості, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та не врахував, що обвинувачений має постійне місце реєстрації в м.Запоріжжя, де мешкають його батьки, в умовах слідчого ізолятору не отримує необхідної медичної допомоги, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зобов`язується з`являтися до суду за першою вимогою та не порушувати покладенні на нього обов`язки. Вказує, що перебуває під вартою з 17.07.2013 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України є понад 14 років.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При розгляді клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою судом враховано продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також наявність обставин, які виправдовують подальше його перебування під вартою.
Мотиви прийнятого суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих.
Враховуючи особу ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, наслідком якого стала загибель особи, яка виконувала свої службові обов`язки, раніше судимий, зареєстрований в м.Запоріжжя, міцних соціальних зв`язків немає, неодружений, офіційно непрацевлаштований, без джерела доходу, на даний час завдана матеріальна шкода Харківській дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» не відшкодована, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З висновками судді погоджується і апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації в м.Запоріжжя не зможе повністю усунути, зокрема, ризик втечі за умови можливої перспективи призначення покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, які свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи апеляційної скарги про недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Належного медичного висновку, який би засвідчував факт неможливості тримання ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я, апеляційному суду не надано.
Суд апеляційної інстанції роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_8 про те, що він не позбавлений процесуальної можливості заявити клопотання про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності або відсутності хвороби, яка перешкоджає подальшому перебуванню в умовах слідчого ізолятору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді