Справа № 317/3421/20
Провадження № 1-в/317/348/2020
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 05.12.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1, 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

засуджений 08.07.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 і остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2020 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає його передчасним, оскільки останній не довів свого виправлення, його поведінка є нестабільною.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, вважає його передчасним.

Суд, вислухавши доводи засудженого, прокурора, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

-засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

-засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну

невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 засуджений за ч. 1, 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки.

Протягом іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2015 засуджений за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 і остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.08.2015.

Початок строку відбування покарання 19.08.2015, кінець строку 19.08.2021.

З урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше половини строку покарання, призначеного судом.

В судовому засіданні засуджений зазначав, що працює на добровільній основі протягом двох років, дійсно мав стягнення у 2017-2019 роках, проте вважає, що необхідно міняти своє життя, став на шлях виправлення.

Як вбачається із змісту характеристики засуджений з 13.10.2015 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», за цей час допустив 7 порушень вимог режиму відбування покарання (2017 рік 1 стягнення, 2018 рік 4 стягнення, 2019 рік 2 стягнення), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашені в установленому законом порядку. У 2020 році один раз заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил.

На виробництві установи не працевлаштований і бажання не виявляє. На даний час працює на добровільній безоплатній основі в їдальні для засуджених. До роботи ставиться посередньо. Вказану роботу виконує самостійно, але під наглядом представників адміністрації. Ставлення до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. У відношенні до засуджених не конфліктний. За весь період відбування покарання в цілому має нестабільну поведінку.

Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, але під наглядом адміністрації установи. Дотримується вимог санітарії та гігієни. Не завжди виконує роботи із самообслуговування.

Участі у програмах диференційовано-виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.

У скоєному злочині провину визнає у повному обсязі, розкаюється. За вироком суду має позов на суму 10 000 грн, який не відшкодований. Виконавчі листи на стягнення позову в установі відсутні.

Перебуває на профілактичному обліку як схильний до суїциду.

Також, із змісту характеристики вбачається, що питання його умовно-дострокового звільнення було предметом розгляду комісії та відповідно до рішення комісії від 29.08.2019 року йому було відмовлено, як особі, що не довела свого виправлення.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням всіх досліджених обставин, враховуючи положення ст. 81 КК України, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки засуджений не довів свого виправлення.
На підставі ст. 12, 24, 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1