Справа № 720/2704/19
Провадження № 1-кп/720/163/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000141 від 21 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 проїжджаючи на автомобілі марки «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 повз ставок, який розташований в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, разом із ОСОБА_6 , побачили на березі без нагляду дві водяні помпи марки «Forte 5.5» моделі FP20С, після чого вступивши у змову між собою, реалізовуючи раптово виниклий умисел на особисте збагачення, переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що їх дії є непоміченими іншими особами, таємно викрали вказані помпи, які належали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вартістю кожної по 2392 гривні 60 копійок, після чого загрузили їх в автомобіль та із викраденим зникли з місця пригоди, розпорядившись в подальшому помпами на свій розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду кожному на 2392 гривні 60 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе визнав повністю і показав, що 20 квітня 2018 року він зустрівся із ОСОБА_6 у сусіда останнього, де він ремонтував автомобіль «Нива», який йому дав знайомий. Він запропонував ОСОБА_6 поїхати в поле та перевірити як працює автомобіль. За кермо автомобіля сів особисто, а ОСОБА_6 сів поряд на пасажирське сидіння. В полі вони розминулися із трактором, який кропив дерева в саду. Доїхавши до ставка, який розташований в с. Рідківці Новоселицького району, вони витягнули вудочку та намагалися ловити рибу. Після чого розвернулися та попрямували в село. В момент розвороту, вони побачили на березі ставка дві водяні помпи із шлангами до них, яких запропонував ОСОБА_6 викрасти, з чим останній погодився. Тоді, вони завантажили помпи в багажник автомобіля. Далі вони поїхали в село та залишили помпи у ОСОБА_9 , після чого разом поїхали до ОСОБА_10 , де вживали алкогольні напої. В цей час, до них під`їхали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із родичами, які вимагали повернути помпи. Вони ж заперечували факт викрадення, після чого пішли до дому, боячись погроз потерпілих. На другий день повернув потерпілим викрадені помпи. У вчиненому щиро розкаявся.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна повністю доказана показами потерпілого ОСОБА_8 та письмовими матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 20 квітня 2018 року біля ставка, який розташований в с. Рідківці Новоселицького району, були викрадені дві водяні помпи марки «Forte 5.5» моделі FP20С, якими він разом із іншим потерпілим ОСОБА_7 використовували для поливу своїх садів. У вчиненні крадіжки вони відразу запідозрили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на автомобілі незадовго до крадіжки були на місці розташування помп біля ставка. Однак, в ході розмови з ними у ОСОБА_10 , останні заперечували факт крадіжки, у зв`язку із чим вони звернулися в поліцію. Оглядом автомобіля, на якому рухався обвинувачений, було з`ясовано, що багажник замазаний грязюкою від водяних помп. На другий день ОСОБА_5 повернув їм викрадені помпи, а тому претензій до обвинуваченого не має.
З висновку судово-товарознавчої експертизи № 407-Р від 29 листопада 2019 року слідує, що вартість кожної водяної помпи марки «Forte 5.5» моделі FP20С на час їх викрадення у потерпілих становило 2392 гривні 60 копійок.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він є власником автомобіля марки «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 . На момент вчинення крадіжки в квітні 2018 року автомобіль знаходився в користуванні його приятеля та про вчинення крадіжки йому нічого не було відомо.
Суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки вони ніким не оспорюються.
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні за попередньою змовою разом із ОСОБА_6 крадіжки майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю доказана та його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Слід зазначити, що в ході судового розгляду кримінального провадження висновком проведеної судово-товарознавчої експертизи було встановлено, що вартість кожної водяної помпи марки «Forte 5.5» моделі FP20С на час їх викрадення у потерпілих становило 2392 гривні 60 копійок, що є меншою від їх вартості зазначеної в обвинуваченому акті в розмірі 2500 гривень, а тому виходячи зі змісту ст. 337 КПК України у вироку вартість кожної викраденої водяної помпи слід вказати правильно 2392 гривні 60 копійок.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема суд враховує, що обвинувачений є працездатним, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого його щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної ним шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Із урахуванням того, що обвинувачений заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину та показав, що алкогольні напої він вжив після вчинення крадіжки, то суд не визнає обставиною, яка обтяжує його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт перебування обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а вказане посилання слідчого в обвинувальному акті є припущенням, на якому обвинувачення не може ґрунтуватися.
З досудової доповіді органу пробації від 05 березня 2020 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, вбачається, що уповноважений орган пробації із урахуванням віку та сімейного стану обвинуваченого, інших обставин справи, вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства низький, виправлення обвинуваченого без реального позбавлення волі або обмеження волі є можливим.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду та потерпілі не мають претензій до нього, суд вважає за доцільне призначити йому міру покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, то відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України вони підлягають поверненню власникам.
Враховуючи, що обвинувачений не є власником арештованого автомобіля марки «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , останній в свою чергу не знав про незаконне виростання обвинуваченим власного автомобіля для вчинення крадіжки, то даний автомобіль не підпадає під спеціальну конфіскацію, яка передбачена ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, у зв`язку із чим його слід повернути його власнику.
Слід також зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».
За вказаних обставин, конфіскація автомобіля в даному провадженні є неспіврозмірною відносно завданих збитків, оскільки його вартість значно перевищує розмір завданих матеріальних збитків, які обвинуваченим відшкодовані в добровільному порядку, а тому застосування конфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд при вирішенні питання щодо конфіскації автомобіля, який був використаний для вчинення крадіжки в постанові від 28 квітня 2020 року, справа № 133/2968/18.
Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази по справі:

дві водяні помпи марки «Forte 5.5» моделі FP20С, які зберігаються у потерпілих, після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власникам;
автомобіль марки «ВАЗ 2121» держаний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, повернути власнику або законному володільцеві, знявши з нього арешт накладений ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду від 14 грудня 2018 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1