№707/2837/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000224 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Дубіївка, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 , 13.11.2020 близько 10 години, перебуваючи на полі, що знаходиться в адміністративних межах с. Дубіївка, Черкаського району, Черкаської області, виявив дикорослі кущі коноплі, після чого, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зірвавши сухі листя та верхівки зі стебел, незаконно придбав наркотичний засіб та в подальшому виготовив, а саме шляхом тертя долонями перетер їх та склав до паперового згортку, який помістив до пачки з-під сигарет та поклав до свого рюкзака, де незаконно зберігаючи їх при собі без мети збуту, для власного вживання, власним мотоциклом ИЖ «Планета» д.н.з. НОМЕР_1 поїхав у власних справах, чим здійснив перевезення наркотичного засобу.

13.11.2020 близько 14 години 20 хвилин проїжджаючи по вулиці Шевченка поблизу будинку № 75 в с. Дубіївка, Черкаського району, Черкаської області, ОСОБА_3 зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху та в подальшому на ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 059231 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час якого, повідомив, що має при собі паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка являється наркотичним засобом.

В подальшому, 13.11.2020 в період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 08 хвилин, під час проведення огляду місця події в присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно видав з відділення власного рюкзака пачку з-під сигарет в якій знаходився паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/124/20/15363-МРВ від 11.12.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса наркотичного засобу канабісу, в перерахунку на суху речовину становить 11,15 г, яку, останній, придбав, зберігав та перевіз для власного вживання, без мети збуту.

Тобто, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Так, дійсно, ОСОБА_3 у своїй заяві від 22.12.2020 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто за його відсутності, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_4 .

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надану обвинуваченим заяву, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне вживання наркотичного засобу), спосіб (самостійне виготовлення), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (загроза здоров`ю обвинуваченого та добробуту суспільства);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченого, який є неодруженим, не працюючим, негативно характеризується за місцем проживання, під наглядом лікаря-психіатра КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» не перебуває, на лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» за період з 1983 року по теперішній час не перебував, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧРР не перебуває, раніше не судимий, під час скоєння правопорушення відмовився від проходження обстеження на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння.

За вищевикладених обставин вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, шкода внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 завдана виключно здоровю останнього. Однак та насамперед при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений свідомо порушив правила поведінки, встановлені державою задля забезпечення здоров`я та добробуту нації, без реальних на то підстав. Крім того, ОСОБА_3 був упевнений, що про його протиправну поведінку не стане відомо правоохоронним органам, у звязку з чим вирішив перевезти виготовлений наркотичний засіб, без остраху, що його може бути викрито. Однак, будучи зупиненим працівниками поліції, внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, з метою уникнення суворого покарання, ОСОБА_3 вирішив розкаятись та видати заборонений наркотичний засіб. А враховуючи, що обвинувачений відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи будь-якого іншого спяніння, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 був у стані алкогольного або наркотичного спяніння.

Суд зауважує, що оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований і не має офіційного доходу, останній не має змоги сплатити штраф, а тому дана міра покарання не зможе бути реалізована, та може призвести до вчинення обвинуваченим правопорушень проти власності.

Покарання у виді обмеження волі на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості.

Проте, проаналізувавши поведінку обвинуваченого: визнання вини, низький рівень суспільної небезпеки діяння, щире каяття, відсутність тяжких наслідків та попередніх судимостей, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції останнього від суспільства, у зв`язку з чим є можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода не завдана.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 653,80 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

поліетиленовий пакет, що поміщений після експертизи, до сейф-пакету з речовиною рослинного походження зеленого кольору канабіс та переданий до камери схову речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 653,80 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1