Провадження № 1-кп/734/143/20 Справа № 734/1442/20
В И Р О К
іменем України

27 липня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 10.03.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Харків, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), інструктора за посадою, старшого сержанта, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,-

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у не встановлений досудовим розслідуванням точний день та час, на початку грудня 2014 року, у першій половині дня, у ході проведення АТО, перебуваючи у м. Дебальцево Донецької області, під час несення бойового чергування на одному із взводних опорних пунктів знайшов бойові припаси та вибухові речовини. Усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами та вибуховими речовинами, ОСОБА_3 підібрав їх, чим здійснив незаконне придбання, та 05.12.2014 в особистих речах, при собі, перевіз в смт. Десна Козелецького району Чернігівської області, до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_4 , чим здійснив їх незаконне носіння, та в подальшому зберігав їх без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи прямий умисел на збут бойових припасів, 27 березня 2020 року, близько 13 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, за гроші в сумі 800 гривень, збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників поліції, 100 патронів калібру 7,62 мм, які відповідно до висновку експерта від 30.03.2020 № 380 є боєприпасами, придатними до стрільби, чим здійснив збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи прямий умисел на збут бойових припасів і вибухових речовин, 24 квітня 2020 року, близько 11 год. 30 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, за гроші в сумі 2500 гривень, повторно збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників поліції, 40 патронів калібру 7,62 мм, які відповідно до висновку експерта від 19.05.2020 № 527 є боєприпасами, придатними до стрільби; дві стандартні 200 грамові тротилові шашки, які відповідно до висновку експерта від 20.05.2020 № 50(Вт), 357(х) являються бризантними вибуховими речовинами нормальної потужності масою 198,6 г та 201,5 г; нітроцелюлозний порох масою 1494,3г, який відповідно до висновку експерта від 30.04.2020 № 47(Вт), 356 (х) є вибуховою речовиною ментальної дії, чим здійснив збут бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
В той же день, 24.04.2020, в період часу з 11 год. 40 хв. до 14 год. 16 хв. за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 проведено обшук у ході якого, у ОСОБА_3 , виявлено та вилучено 511,5г нітроцелюлозного пороху, який відповідно до висновку експерта від 30.04.2020 № 47(Вт), 356 (х) є вибуховою речовиною ментальної дії. Тим самим ОСОБА_3 вчинив зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_3 , у не встановлений досудовим розслідуванням точний день та час, на початку грудня 2014 року, у першій половині дня, у ході проведення АТО, перебуваючи у м. Дебальцево Донецької області, під час несення бойового чергування на одному із взводних опорних пунктів, на землі, знайшов та підібрав паперовий згорток з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору. Оглянувши вміст пакету та переконавшись, що знайдена речовина рослинного походження є наркотичним засобом - коноплею, ОСОБА_3 , з метою подальшого вживання, помістив знайдений ним пакет до кишені форменого одягу, чим здійснив незаконне придбання наркотичних засобів.
05.12.2014 ОСОБА_3 , в особистих речах, перевіз придбаний ним раніше наркотичний засіб до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_4 де зберігав його до моменту вилучення працівниками правоохоронних органів в ході проведеного в період часу з 11 год. 40 хв. до 14 год. 16 хв. 24.04.2020 обшуку, тим самим здійснив незаконне перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до висновку експерта № 352(х) від 07.05.2020 подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, вилучена в ході обшуку 24.04.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 13,003 г.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
За сукупністю вчиненого ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів і вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України.
27 травня 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати підозру. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Під час узгодження міри покарання сторонами взято до уваги тяжкість вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпраця зі стороною обвинувачення; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В силу вищевикладеного сторони дійшли згоди про призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на один місяць.
У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленняміспитового строку тривалістю 2 роки.
Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК, віднесений до тяжких злочинів та передбачений ч. 1 ст. 309 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості.

У цьому кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст. 472 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого відповідно до Кримінального кодексу України, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 9944 грн. 69 коп. за залучення експерта стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2020 року укладену між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.05.2020 року покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 27.07.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за залучення експерта у розмірі 9944 грн. 69 коп на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.04.2020.

Речові докази, а саме - дев`яносто патронів калібру 7,62 мм (7,62х54R), п`ять гільз патронів калібру 7,62 мм (7,62x54R), п`ять демонтованих патронів калібру 7,62 мм (7,62x54R), 5 паперових пачок (упаковок) та поліетиленовий пакет чорного кольору; речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 13,003 г; нітроцелюлозні порохи, масою 1494,3 г та 511,5 г; п`ять патронів калібру 7,62 мм, шість демонтованих патронів (7,62х54R, 7,62x39, 5,45x39), дві гільзи, дві кулі; тридцять сім патронів калібру 7,62 мм, три гільзи та три кулі калібру 7,62 мм (три демонтовані патрони); дві стандартні 200 грамові тротилові шашки (знищенні при проведенні експериментального випробування); корпус ручної гранати Ф-1 та використаний імітаційний підривник УЗРГМ; залишки вибухового пакету та ручної димової гранати РД1-2Б, які зберігаються в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме грошові кошти в сумі 2300 (дві тисячі триста) гривень 21 банкнотою
номіналом 100 (сто) гривень: УШ 8123566, УЧ 9606955, УЄ 2391608, УВ5249937, УП 7817113, УЦ 7464095, УУ 2574627, УК 8963224, УТ 9557185, УП7119255, УЖ 4924964, УХ 0054253, УЧ 7764778, УП 3331091, УУ 4331687, УИ9927159, УС 3910232, УЗ 8042380, УШ 2366583, УА1927164, УЗ 6298087 таоднією банкнотою номіналом 200 (двісті) грн. серії УФ 9332881, які зберігаються в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області - повернути до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме мобільний телефон Samsung А50 в бампері чорного кольору з двома сім-картками мобільних операторів з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області - повернути власнику ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1