Справа № 524/4932/20
Провадження № 1-кп/524/438/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004377, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заспсілля Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого ПАТ «Укртатнафта», розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 21.12.2019 року близько 20-00 годин, з метою повернення особистих речей ОСОБА_4 , прийшов до помешкання останньої, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 . Під час передачі речей ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі загального користування під`їзду біля входу до вказаної квартири, на ґрунті особистих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 пройшов до кімнати і руками штовхнув ОСОБА_4 в напрямок від себе, що призвело до падіння останньої спиною на підлогу квартири.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , зайшовши до квартири, побачивши, що ОСОБА_4 , після її падіння, намагалася самостійно піднятися з підлоги, з метою підкорення та перешкоджання цьому, долонями обох рук притиснув її до підлоги в область передньої частини плечового суглобу лівої руки, після чого обома руками схопив потерпілу за верхні частини обох її рук та продовжив притискати її до підлоги, сів поверх неї та шляхом обхвату долонями обох рук, схопив її за шию й утримував доки остання не почала прохати надати їй можливості випити води.
Після того, як ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_4 , остання, отримавши можливість вільного пересування, з метою втечі від ОСОБА_6 , вибігла із квартири до коридору загального користування під`їзду будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_6 її наздогнав та, обхватом долонями обох рук, знову схопив за шию ОСОБА_4 , під час чого останній вдалося вирватись та продовжити спробу втечі. Під час пересування ОСОБА_4 по коридору, неподалік від входу до ліфта, ОСОБА_6 повторно її наздогнав та, шляхом здійснення поштовху руками, знову повалив її спиною на підлогу. При падінні ОСОБА_4 вдарилася скронево-тім`яною ділянкою голови з правого боку об підлогу, після чого ОСОБА_6 сів поверх неї, обхватами долоней обох рук повторно схопив ОСОБА_4 за шию та утримував та до появи сусіда. Після зауважень якого відпустив ОСОБА_4 .
Згідно висновку експерта № 20 від 06.01.2020 року, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин голови, саден і підшкірних гематом правої скронево-тім`яної ділянки, шиї, верхніх кінцівок, забою лівого плечового суглобу, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками чи ногами, або іншими тупими твердими предметами з подібними характеристиками, можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові та під експертною і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що того дня ввечері прийшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 приніс речі. Коли повернув речі, ОСОБА_4 почала кричати, психувати, він підійшов до неї заспокоїти, а вона вискочила в коридор, впала, він схопив її за шию, не бив. З обставинами викладеними в обвинувальному акті погодився. Все це відбулось через те, що він намагається відновити сім`ю.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 21.12.2019 року близько 20-00 години, до неї в квартири за адресою: АДРЕСА_4 , прийшов колишній чоловік ОСОБА_6 . Коли він пройшов до кімнати, то штовхнув її руками від себе, від чого вона впала на підлогу. Після цього, він долонями обох рук притиснув її до підлоги, щоб вона не могла піднятися, сів зверху та почав душити руками за шию, доки вона не стала благати про допомогу. Коли відчула, що він послабив притискання, вона відразу вибігла з квартири до коридору загального користування. Проте ОСОБА_6 її наздогнав, та почав хватати за шию обома руками. Вона відбігла до входу ліфта, де ОСОБА_6 її повторно наздогнав та штовхнув, від чого вона впала на спиною на підлогу та вдарилась головою з правого боку об підлогу, після чого ОСОБА_6 сів поверх неї, почав душити за шию та утримував доки не вийшов сусід і не зробив зауваження.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_6 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишньої дружини.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 151 від 06.08.2020 року, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, офіційно працює.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Призначаючи покарання у вигляді штрафу суд застосовує положення ч.1 ст. 5 КК України та призначає розмір штрафу в редакції ч.1 ст. 125 КК України, яка діяла на момент скоєння кримінального проступку.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1