Справа №590/564/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/338/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 18.12.2017 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він просив вирок Ямпільського районного суду Сумської області скасувати та повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Крім цього, просив вирішити питання про строки його попереднього ув`язнення (перебування) в установах попереднього ув`язнення з 24.01.2019 року по день постановлення ухвали і зарахувати ці вже включені строки попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день за два дні.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком у виді 3 років позбавлення волі, більш суворим, призначеного вироком Ковпакіського районного суду м. Суми від 18.12.2017 року, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_8 остаточно призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його затримання - 31.01.2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме період з 31.03.2017 року по 23.01.2019 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1581,92 грн. судових витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений наголошував на істотному порушенні судом вимог кримінального процесуального закону, оскільки дане кримінальне провадження розглянув без участі захисника, тоді як будучи вже засудженим в іншому кримінальному провадженні до довічного позбавлення волі, він ОСОБА_8 мав статус засудженого, якому відповідно до ст. 52 КПК України має бути призначений захисник в обов`язковому порядку.

Також, на переконання обвинуваченого вирок відносно нього ухвалений судом з порушенням вимог ст. 413 КПК України, оскільки судом не застосовано закону, який підлягав застосуванню, а саме ч.5 ст. 72 КК України. Так, відповідно до резолютивної частини вироку вбачається, що суд, як строк попереднього ув`язнення зарахував йому період часу з 31.03.2017 року по 23.01.2019 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Однак, вказаний строк йому вже було зараховано ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.01.2019 року і потреб у його повторному зарахуванні даним вироком немає.

Разом з тим, суд першої інстанції мав зарахувати у строк його покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, як період попереднього ув`язнення проміжок часу з 24.01.2019 року по 02.05.2019 року та з 01.06.2019 року по 15.11.2019 року включно, оскільки в цей час він перебував в установах попереднього ув`язнення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, у точно невстановлений день та час, приблизно в лютому 2017 року проходячи поряд залізно-дорожньої колії, яка розташована в с. Привокзальне, Ямпільського району, Сумської області ОСОБА_8 знайшов один предмет схожий на обріз гвинтівки «Мосіна» та два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм. Після чого, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів у такий спосіб придбав вище зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси, які незаконно переніс під курткою до місця своєї реєстрації домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши за адресою свого мешкання, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, тримаючи під курткою обріз гвинтівки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм., переніс до домогосподарства своєї сестри ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав їх в сараї вказаного домогосподарства та став зберігати без передбаченого законом дозволу до 04.04.2017 року.

04.04.2017 року під час огляду домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: в сараї, працівниками поліції Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на обріз гвинтівки «Мосіна», який згідно висновку експерта № 19/119/6-3/167е від 21.06.2017 року є вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим з 7,62-мм гвинтівки зразку 1891/30 року або 7,62-мм карабіну зразка 1938 року чи 1944 року конструкції С.І. Мосіна, даний обріз є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, який до проведення пострілів придатний, виготовлений промисловим способом, із подальшим встановленням саморобного ложа та укорочуванням ствола до залишкової довжини 176 мм саморобним способом;

- два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм, які згідно висновку експерта № 19/119/6-3/167е від 21.06.2017 року є бойовими припасами - патрони калібру 7,62 мм, виготовлені промисловим способом, призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - гвинтівок Мосіна, «СВД», «СВТ» та інших калібру 7,62 мм.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , який вимоги своєї апеляційної скарги підтримав частково, зокрема лише в частині зарахування строку попереднього ув`язення у строк покарання, решту вимог скарги обвинувачений не підтримав, думку захисника ОСОБА_7 , який, з урахуванням позиції свого підзахисного, його вимоги підтримав та просив їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка частково підтримала вимоги обвинуваченого та просила задовольнити їх частково, а саме зарахувати період попереднього ув`язнення з 07.06.2019 по 15.11.2019року, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги доведеності своєї вини у вчиненому злочині, правильності правової кваліфікації його дій за ч.1 ст. 263 КК України, та міру остаточно призначеного йому покарання, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржує, а тому, вирок суду першої інстанції в цій частині колегія суддів суду апеляційної інстанції не переглядає.

Від підтримки вимог апеляційної скарги про скасування вироку суду з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, зокрема проведення розгляду справи у відсутність захисника, участь якого на думку обвинуваченого була обов`язковою, та прохання призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд, обвинувачений ОСОБА_8 , до початку апеляційного розгляду його скарги, відмовився.

Єдиною вимогою обвинуваченого залишилось зарахування у строк його покарання строку попереднього увезення, згідно ч.5 ст. 72 КК України який, на його переконання зарахований судом не повно.

З урахуванням положень ст. 404 КПК України та заявлених апелянтом вимог колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження оскаржуваним вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.11.2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та, з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання призначено у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Також, вказаним вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.11.2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_8 , як строк попереднього ув`язнення, зараховано період з 31.03.2017 року по 23.01.2019 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Однак, як вбачається з доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 , останній з таким висновком суду першої інстанції не погоджувався, оскільки в даному кримінальному провадженні, на думку апелянта, суд мав зарахувати йому інші періоди з 24.01.2019 року по 02.05.2019 року та з 01.06.2019 року по 15.11.2019 року включно, оскільки в цей час він перебував в установах попереднього ув`язнення, а не той період, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.01.2019 року і так був йому зарахований з 31.03.2017 року по 23.01.2019 року включно.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та співставвши їх з вимогами закону, колегія суддів встановила таке, так частина 5 ст. 72 КК України, в редакції до 21.06.2017 року, визначає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волів межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зараховується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегією суддів встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2017 року (а.с. 104), ОСОБА_8 , в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання, як строк попереднього ув`язнення зараховано період з 31.03.2017 року (дати його затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 18.12.2017 року (дату ухвалення вказаного вироку).

З огляду на те, що вказаний вирок був оскаржений в апеляційному порядку, ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.01.2019 року (а.с. 116) в строк покарання, як строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , в порядку ч.5 ст. 72 КК України, було зараховано весь період (з моменту затримання по дату набрання вироком законної сили) з 31.03.2017 року (дати затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 23.01.2019 року (дату постановлення апеляційним судом ухвали).

В даному кримінальному провадженні, за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.11.2019 року, колегією суддів встановлено, що відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не обирався (а.с. 3).

Разом з тим, в рамках цього ж кримінального провадження відносно ОСОБА_8 виносилась ухвала Ямпільського районного суду Сумської області від 08.05.2019 року на підставі якої ОСОБА_8 був переведений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 07.06.2019 року для участі в судових засіданнях в даній справі (а.с. 184).

Відповідно до п. ґ 5 ст. 72 КК України (редакції КК України з урахуванням внесених законом від 26.11.2015 року № 838 VIII змін) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що у строк покарання, з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 також підлягає зарахуванню період з 07.06.2019 року (дату винесення ухвали про залишення ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення для участі в даному кримінальному провадженні) по 30.11.2020 року (дату набрання зазначеним вироком суду законної сили), оскільки ОСОБА_8 , як слідує з матеріалів кримінального провадження, з моменту написання апеляційної скарги на вказаний вирок, і до розгляду його апеляційної скарги перебував в установах попереднього ув`язнення, що і було пов`язано, зокрема з розглядом його апеляційної скарги в кримінальному провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке згідно п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, в тому числі полягає і у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене та керуючись п.2 ч.1 ст. 407 КПК України колегія суддів вважає за необхідне оскаржуваний обвинуваченим вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, змінити та на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII), зарахувати ОСОБА_8 в строк позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 07.06.2019 року по 30.11.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо вимог обвинуваченого зарахувати у строк його покарання строк попереднього ув`язнення, який на його переконання обчислюється періодами з 24.01.2019 року по 02.05.2019 року та з 01.06.2019 року по дату винесення апеляційним судом ухвали за результати перегляду його апеляційної скарги, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки поставлені апелянтом вимоги не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, відносно ОСОБА_8 , змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII), зарахувати ОСОБА_8 в строк позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 07.06.2019 року по 30.11.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4