Справа № 308/885/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю учасників справи:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/53/21

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залисуду в місті Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000982 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянин України, раніше не судимої, не працюючої, уродженки та жительки АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 , 29 серпня 2020 року близько 21
години 00 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106» червоного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », рухаючись з села Холмець Ужгородського району Закарпатської області у напрямку села Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області, перебуваючи на вулиці Центральній у селі Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не вибрала безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), а саме: створила загрозу життю здоров`ю громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила п. 1.5 ПДР України, не здійснила маневрування або не зменшила швидкість аж до зупинки транспортного засобу під час виявлення нерухомого об`єкта, а саме громадянки ОСОБА_7 (перешкоди для руху), у межах смуги руху транспортного засобу, чим порушила абз. 66 п. 1.10 ПДР України, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а саме громадянки ОСОБА_7 , з моменту виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, чим допустила порушення п. 12.3 ПДР України, - та допустила наїзд на ОСОБА_7 , яка в той час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, лежала на проїзній частині дороги.
Унаслідок вищезазначеного наїзду ОСОБА_7 померла на місці.
У такий спосіб ОСОБА_4 порушила вимоги ПДР України, а саме:
-п. 1.5 ПДР України, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-абз. 66 п. 1.10 ПДР України, згідно з яким перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;
-п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
При цьому органом досудового слідства з`ясовано, що:
-смерть громадянки ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок у вигляді множинних переломів ребер праворуч та ліворуч з крововиливами в м`які тканини та пошкодження плеври, забоєм легень, розривом печінки і селезінки, переломом кісток тазу та розривом крижово-клубових та лобкового зчленувань, що призвело до розвитку внутрішньої кровотечі та шоку, що стало безпосередньою причиною смерті;
- при судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
1) ділянок здирання на шкірних покривах правої вилично-скроневої ділянки задньої поверхні шиї в нижній третині зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, поперекової ділянки спини по середині та праворуч, правої бічної поверхні живота, саден на шкірних покривах чола зліва та праворуч, правої верхньої повіки, спинки носа, правої виличної ділянки, лівого та правого ліктьового суглобу, тильної поверхні лівої та правої кисті, передньої поверхні правого колінного суглобу, передньої поверхні лівого колінного суглобу, зовнішньої поверхні правої стопи, внутрішньої поверхні лівої стопи, синців на шкірних покривах правої бічної поверхні шиї, сідничної ділянки по середині, лівої бічної поверхні живота з переходом на ліву здухвинну ділянку, правої здухвинної ділянки, ран в ділянці правої вушної раковини, в правій та лівій потиличній ділянці волосистої частини голови, зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, лівого плечового суглобу, передньо-зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу;
2) переломів 1-2,5-6-8 ребер праворуч по середній підпахвинній лінії, 1-12 ребер праворуч по прихребтовій лінії, переломів 1-9 ребер ліворуч по задній аксілярній лінії, 2-7 ребер ліворуч по лопаточній лінії, переломи 2-7 ребер ліворуч по прихребтовій лінії;
3) розривів лівого та правого крижово-клубових зчленувань, розриву лобкового симфіза, багатоуламкового перелому правої вертлюгової впадини;
4) розриву паренхіми печінки та селезінки, забою легень;
5) переломів лівої ключиці та лівої лопатки, лівої та правої стегнової кістки, правого наколінника;
6) вищезазначені тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли
одномоментно або у швидкій послідовності одне за одним;
7) згідно з п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті;
8) вищеописані тілесні ушкодження виникли одномоментно або у швидкій послідовності одне за одним внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму стиснення та тертя-ковзання між колесом та твердим дорожнім покриттям в дорожньо-транспортній пригоді.
При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа громадянки
ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації 3.61 %, що належить до тяжкого отруєння алкоголем.
Окрім цього, органом досудового слідства з`ясовано, що на момент експертного огляду та на момент дорожньо-транспортної пригоди система рульового керування, система освітлення та світлової сигналізації та робоча гальмівна система транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» червоного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », перебували у працездатному стані та могли виконувати функції, що передбачені конструкцією. Жодних несправностей системи, які б могли виникнути безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, виявлено не було.
Поза тим, встановлено, що у цій дорожній ситуації:
-водій транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» червоного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 1.5, абз. 66 п. 1.10, п.п. 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України повинна була з технічної точки зору рухатись зі швидкістю, яка б відповідала умовам видимості дороги в напрямку руху, але не більше ніж 50 км/год, а з моменту виникнення перешкоди для руху - своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої з можливих віддалі);
-водій транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» червоного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 , мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування;
-- причиною дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору є невідповідність дій водія транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» червоного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 вимогам п. 1.5, абз. 66 п. 1.10, п. 12.3. Ці невідповідності з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.
Окрім цього, відразу після дорожньо-транспортної пригоди, вказаної вище, ОСОБА_4 , яка поставила ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан внаслідок наїзду на неї за обставин, вказаних вище, розуміючи, що ОСОБА_7 перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, викликаного тяжкими тілесними ушкодженнями, заподіяними під час описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою уникнення ідентифікації як учасника дорожньо-транспортною пригоди та притягнення до кримінальної відповідальності, будучи відповідно до пп.пп. «г», «ґ» п. 2.10 ПДР України зобов`язаною вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілій ОСОБА_7 , викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілу ОСОБА_7 до закладу
охорони здоров`я або у випадку неможливості виконати ці дії відвести потерпілу
ОСОБА_7 до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом,
проявила бездіяльність та не вчинила жодну з перелічених дій, втікши з місця
дорожньо-транспортної пригоди у невідомому напрямку, тобто залишила без
допомоги ОСОБА_7 , що спричинило смерть останньої.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, що заподіяло смерть
потерпілому.
У підготовчому судовому засіданні 03.02.2021 року прокурор подав угоду про визнання винуватості від 03.02.2021 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36,37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000982 від 30 серпня 2020 року, та обвинуваченою ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468-470,472 КПК України.
За умовами угоди сторони, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої, її з`явлення із зізнанням, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, досягли згоди на призначення ОСОБА_4 покарання:
-за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;
-за ч.3 ст. 135 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-на підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;
-сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та погодили звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового сироку на підставі ст.. 75 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт та просив затвердити угоду оскільки вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.
В підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України визнала повністю, пояснила, що угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, наслідки розуміє.
В підготовчому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду. Крім того просив при призначенні іспитового строку, врахувати молодий вік обвинуваченої, відсутність достатнього досвіду керування транспортними засобами (менше року), місце знаходження потерпілої під час дорожньо-транспортної пригоди (лежаче положення на проїзній частині), добровільне відшкодування шкоди та відсутність намагання уникнути відповідальності.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому засіданні відносно затвердження угоди не заперечила.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Зміст угоди про визнання винуватості від 03.02.2021 року відповідає змісту ст. 472 КПК України та дотримано вимоги які враховуються прокурором при укладання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 470 КПК України.
Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та визнала себе винуватою відповідно до ст.12 КК України є тяжкими кримінальними правопорушеннями.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначити узгоджене сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Витрати за проведення інженерно транспортної експертизи № 10/444 від 21.09.2020 року складають: 817 гривень 25 коп., за проведення інженерно транспортної експертизи № 10/443 від 21.09.2020 року складають: - 817 гривень 25 коп.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Арешт накладений в межах кримінального провадження підлягає скасуванню.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000982 від 30 серпня 2020 року не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475, 476 КПК України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.02.2021 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36,37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за 0000982 від 30 серпня 2020 року та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати винуватою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;
-за ч.3 ст. 135 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 3 (три) місяці, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Покласти на засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати за проведення інженерно транспортної експертизи № 10/444 від 21.09.2020 року в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок та інженерно транспортної експертизи № 10/443 від 21.09.2020 року в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2020 року в кримінальному провадженні № 0000982 від 30 серпня 2020 року, на майно яке належить ОСОБА_9 , а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2106» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане на ім`я ОСОБА_9 скасувати.
Речові докази у справі:
- один недопалок жовто-білого кольору, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписом понятих та слідчого; одна частина кісткової тканини з асфальту, яку упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписом понятих та слідчого; один змив речовини бурого кольору з асфальту, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписом понятих та слідчого; один недопалок білого кольору з дороги, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписом понятих та слідчого; пучок волосся з асфальту, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписом понятих та слідчого; один уламок пластмаси чорного кольору, який упаковано до спец. Пакету Нац. Поліції № ЕХРТ0210337; пара шльопанців, яку упаковано до спец. Пакету Нац. Поліції № INZ3003157, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області знищити;
- автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2106», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова № НОМЕР_3 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55 - повернути власнику;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписами понятих та слідчого-повернути власнику;
один одорологічний слід з керма автомобіля, який упаковано до спец, пакета Нац. Поліції №INZ 1043420; один змив з керма, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписами понятих та слідчого; один змив з важеля перемикання передач, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписами понятих та слідчого; один змив з внутрішньої частини ручки дверей водійського сидіння, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписами понятих та слідчого; один змив з внутрішньої частини ручки дверей переднього пасажирського сидіння, який упаковано до паперового конверту жовтого кольору та скріплено підписами понятих та слідчого, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1