Ухвала

14 січня 2021 року
м. Київ

справа № 766/12152/20
провадження № 51-140 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,

встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілої порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Процесуальною формою оскарження судових рішень, передбачених ст. 424 КПК України у касаційному порядку є касаційна скарга.

За приписами ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Частиною 2 вказаної норми встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Як слідує із касаційної скарги, предметом оскарження у даному касаційному провадженні є ухвала суду від 07 жовтня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження (судове рішення передбачене ч. 2 ст. 424 КПК України) та ухвала суду від 30 листопада 2020 року (судове рішенням визначене ч. 1 ст. 424 КПК України), тобто різні за своєю суттю судові рішення, які не можуть бути предметом одного касаційного розгляду під час касаційного провадження, оскільки підлягають окремому оскарженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Однак адвокат ОСОБА_5 , всупереч вимогам ч. 3 ст. 33 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, звернувся з касаційною скаргою, яку адресував Касаційному кримінальному суду Верховного Суду України.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З касаційної скарги вбачається, що порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року представник потерпілої взагалі не наводитьобґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу.
Разом з цим, доводи касаційної скарги ОСОБА_5 щодо ухвали апеляційного суду від 30 листопада 2020 року зводяться до невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, так як оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом одного касаційного розгляду під час касаційного провадження.

Окрім цього, касаційна скарга в інтересах потерпілої підписана її представником адвокатом ОСОБА_5 , проте в порушення приписів ч. 4 ст. 427 КПК України, адвокатом не додано документів на підтвердження своїх повноважень.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою представника потерпілої.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3