У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність начальника Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, а також, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зобов`язати першого заступника директора Територіального управління ДБР начальника Слідчого управління ОСОБА_7 невідкладно вчинити певні процесуальні дії щодо внесення відомостей з його повідомлення від 30.10.2020 р. до ЄРДР та надати йому відповідний витяг з нього.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що в проваджені слідчої СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000267.
18.02.20 слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 складено протокол затримання особи підозрюваної у вчинення злочину. Фактичне затримання ОСОБА_4 відбулось з грубим порушення кримінального процесуального закону, оскільки суперечить вимогам ст.208 КПК України. У протокол затримання від 18.02.2020 р. навмисно внесені завідомо не достовірні відомості, про місце та час затримання.
У зв`язку з вчиненням дії, які містять ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України КК України ним подано повідомлення до МТУ ДБР.
У зв`язку з бездіяльністю начальника першого слідчого відділу ОСОБА_6 , ним подано до суду у порядку ст. 303 КПК України відповідну скаргу.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки суперечить вимогам ст. 214 КПК України та може мати негативні наслідки для судової практики, слідчим суддею зроблено помилкове трактування вимог норм КПК України на свій власний розсуд.
Відмічає, що посилення слідчого судді на наказ Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. № 139 та наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 р. № 1377 є не коректним, помилковим, оскільки на момент винесення ухвали зазначені відомчі нормативні акту втратили чинність.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_4 із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Скарга обгрунтована тим, що в порушення ст. 214 КПК України відповідними посадовими особами Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, не було внесено відомості до ЄРДР із заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 від 30.10.2020 р.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з наступного.
Перевіркою матеріалів встановлено, що 30.10.2020 р. адвокат ОСОБА_4 ОСОБА_5 поштою надіслав на адресу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заяву про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України щодо незаконного затримання ОСОБА_4 невідомими працівниками Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та службового підроблення офіційного документу, а саме протоколу затримання 18.02.2020 р. ОСОБА_4 слідчою СВ Овідіопольского ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .
На дану заяву Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві, надано лист від 10.11.2020 р. № 04.7/2710-ПЗ про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та вказівкою на те, що ухвалою слідчого судді Овідіопольского районного суду Одеської області від 19.02.2020 р. підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому обставини щодо законності затримання з`ясовані під час судового засідання. Апеляційну скаргу на рішення слідчого судді Овідіопольского районного суду Одеської області від 19.02.2020 р. ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2020 р. повернуто особі, яка її подала.
Подана скаржником заява від 30.10.2020 р., всупереч вимог ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів. Перевірка законності затримання має здійснюватися у спосіб, встановлений КПК України. З урахуванням встановленого, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що в доповненнях до апеляційної скарги представника заявника зазначено про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали, надані судом, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 19.11.2020 р. без участі представника заявника, як стверджує апелянт, копію прийнятого рішення він не отримував, при цьому матеріали судового провадження не містять даних на підтвердження отримання ним копії ухвали слідчого судді.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущений і апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
При цьому, за вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, першим заступником Директора Територіального управління ДБР начальником Слідчого управління ОСОБА_7 отримано заяву захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 від 30.10.2020 р. про незаконне затримання невідомими працівниками Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 та про вчинення слідчою СВ Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 службового підроблення офіційного документу, тобто про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 366 КК України.
За повідомлення начальника Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_10 адвокату ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Овідіопольского районного суду Одеської області від 19.02.2020 р. підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому обставини законності затримання з`ясовувались під час судового засідання, апеляційну скаргу на рішення слідчого судді Овідіопольского районного суду Одеської області від 19.02.2020 р. рішенням Одеського апеляційного суду від 26.02.2020 р. повернуто особі, яка її подала, з урахуванням викладеного, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Отже, начальник Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, після отримання заяви ОСОБА_5 , дотримався вимог чинного законодавства України перевірив її та встановив відсутність обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного захисником ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ _____________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3