Справа № 487/3540/20
Провадження № 1-кс/487/4983/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002308 від 20.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 року слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 20.06.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002308, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб без встановлення застави .

Клопотання мотивоване тим, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище. Зокрема, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки, підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, на даний час переховується від органу не має сім`ї та утриманців, які б стримували його за місцем проживання. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає йому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення було скоєно із застосуванням насильства та погрозою його подальшого застосування, наявна можливість відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлювати суму застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, наполягаючи на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виглядідомашнього арешту, посилаючись на те, що не доведено ризиків, які перелічені у клопотанні слідчого.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, щоВ проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0002308 від 20.06.2020, за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_4 будучи засудженим 25.05.2020 Заводським районним судом м. Миколаїв за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та скоїв нові умисні кримінальні правопорушення проти власності, повторно, за наступних обставин.
Так, 20 червня 2020 приблизно 01.25 годині, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд №40 по вул. Генерала Карпенко у м. Миколаїв, побачив потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений вище час, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та схопивши її за сумку, у якій знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG i9195» вартістю 1000 грн., почав тягнути на себе, тобто намагався його відкрито викрасти, однак не довів свої злочинні дії до кінця, з причин, які не залежали від його волі так як вказану сумку відібрала сама потерпіла, тобто не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Окрім того, 20.06.2020 приблизно о 01.30 годині, більш точного часу під час проведеного досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , без посередньо після замаху на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд №40 по вул. Генерала Карпенко у м. Миколаїв, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до потерпілої ОСОБА_8 яка знаходилась поруч із ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений вище час, штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , від чого остання впала та вдарилась головою об поверхню дороги відчувши фізичну біль, тобто застосував насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого схопив належну потерпілій ОСОБА_8 жіночу сумку, у якій знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 6 Pro» вартістю 2699,25 грн. та втік із місця скоєння злочину.
Викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2699,25 грн.
10.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами оглядів місця події від 20.06.2020 року; свідченнями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 20.06.2020; протоколом пред`явлення ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками від 24.06.2020 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, відповідальність за які передбачена у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не працює, не має постійного місця проживання та джерела доходів, раніше неодноразово скоював кримінальні правопорушення проти власності, що дає підстави вважати, що підозрюваний може скоїти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002308 від 20.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування терміном до 15.01.2021 року (включно).
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста гривень) грн.
В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки строком на 2 (два) місяці:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) носити електронний засіб контролю;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 15.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1