У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , затриманої особи ОСОБА_4 на) ОСОБА_5 ), захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання першого заступника керівника прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 , про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 , під вартою та продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, -

В С Т А Н О В И В :
Перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина, під вартою та продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації та упродовж екстрадиційного арешту утримувати його у Закарпатській УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області. Вимоги поданого клопотання обґрунтовує тим, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 Кримінально кодексу Російської Федерації. Ініціатором розшуку громадянина ОСОБА_10 є Верх-Исетський районний суд м. Єкатеренбург Російської Федерації. Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту - до 13.06.2022. Рішенням Верх-Исетського районного суду м. Єкатеренбург Російської Федерації (постанова суду у кримінальній справі №1-670/2015) від 25.12.2015 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено в розшук та кримінальна справа щодо нього зупинена. 23.01.2020 р., ОСОБА_11 , був затриманий в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України працівниками Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 р. стосовно ОСОБА_4 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу. Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_10 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно останнього Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Закарпатської області. 26.05.2020р. прокуратурою Закарпатської області скеровані запити до Державної міграційної служби України про те, чи звертався Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 , із заявою про надання йому статусу біженця та із заявою про набуття громадянства України; до МЗС України та СБУ України щодо можливого політичного переслідування на території Російської Федерації у зв`язку з його політичною діяльністю; до ГУ ДМС України в Закарпатській області щодо отримання громадянства України, надання йому статусу біженця або особи, іцо потребує захисту в Україні; до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» щодо можливості його етапування у зв`язку зі станом здоров`я. Згідно даних Державної міграційної служби України Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 , до територіальних органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; статус біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував; зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку місця проживання не значиться; з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався; підстав вважати його громадянином України немає. Згідно даних ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», ОСОБА_10 за медичною допомогою перебуваючи в установі не звертався. Згідно листа Міністерства закордонних справ від 19.05.2020р адресованого захиснику Я годкина (Ягодкіна) ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 на його запит , встановлено, що отримані МЗС від ОСОБА_12 заява та документи , щодо оформлення та видачі ОСОБА_12 довідки що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина РФ у країні своєї громадянської належності, відповідно до п.10 Порядку, були повернуті заявнику із відповідними роз`ясненнями. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 р. відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_11 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23.04.2020 року апеляційна скарга Я годкина (Ягодкіна) ОСОБА_5 , на вищевказану ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду залишена без задоволення, ухвала суду без змін. Ухвалами слідчого судді від 27.04.2020, 12.06.2020, 09.07.2020 та 06.08.2020 р. стосовно ОСОБА_13 визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відповідно до 14.06.2020, 13.07.2020, 10.08.2020 та 03.09.2020р. включно. 05.06.2020 р. до прокуратури Закарпатської області надійшов лист з Офісу Генерального прокурора щодо надходження уточненого запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації з проханням розглянути питання щодо видачі (екстрадиції) Я годкина (Ягодкіна) ОСОБА_5 ), на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, оскільки кримінальна справа стосовно нього перебуває у провадженні суду. 23.06.2020 р. з Міністерства юстиції України надійшов лист за №14982-20 щодо вжиття заходів відповідно до ст. 584 КПК України з метою тримання Я годкина (Ягодкіна) ОСОБА_5 , під вартою для вирішення питання про видачу. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно останнього Міністерство юстиції України відповідно до ст. 587 КПК України доручило прокуратурі Закарпатської області. Запити російської сторони та інші документи про видачу ОСОБА_4 , оформлені належним чином у відповідності до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957р. та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних , сімейних і кримінальних справах 1993р. якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією. Прокуратурою Закарпатської області також 17.08.2020р. було повторно надіслано запити до Державної міграційної служби України про те, чи звертався Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 , із заявою про надання йому статусу біженця та з питань набуття громадянства України. Згідно додаткових даних Державної міграційної служби України Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 , до територіальних органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; статус біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував; зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку місця проживання не значиться; з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався; підстав вважати його громадянином України немає. Згідно даних ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», ОСОБА_10 за медичною допомогою перебуваючи в установі не звертався. 25.09.2020року Закарпатською обласною прокуратурою завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина ОСОБА_11 та за її результатами складено висновок, який відповідно до ч.3 ст.587 КПК України направлено з матеріалами екстрадиційної перевірки, з висновком до Міністества юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст.590 КПК України. Інкриміноване ОСОБА_10 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України і є екстрадиційним, оскільки, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Злочин, передбачений ст. 309 КК України, не належить до військових злочинів, не і не носить політичного характеру. Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин не закінчився. Запити інших держав про видачу ОСОБА_11 ) не надходили. Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_11 у зв`язку з правопорушенням, за яке вимагається його видача та не ухвалювали рішення не порушувати чи припинити переслідування у зв`язку із цим самим правопорушенням. Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року. Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року: «Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення». Згідно вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року: «Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності». Забезпечення виконання компетентними органами України вимог вищевказаних конвенцій стосовно видачі ОСОБА_10 можливо лише в тому випадку, якщо судом відносно останнього буде застосований екстрадиційний арешт. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2020 р. відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, а саме до 15.10.2020року, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.10.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_10 на вищевказану ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду залишена без задоволення, ухвала суду без змін. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 р. відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, а саме до 30.10.2020року, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. На даний час ОСОБА_11 , утримується у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)». З огляду на закінчення двохмісячного строку, передбаченого ч. 11 ст. 584 КПК України, прокурором ініційовано питання перевірки судом наявності підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 або його звільнення. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити. Надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Зауважила, що екстрадицій ну перевірку щодо ОСОБА_12 завершено та за її результатами складено висновок який разом з матеріалами відповідно до ч.3 ст.587 КПК Україн направлено до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст.590 КПК України, а тому, просив продовжити застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації. Прокурор зазначила, що 23.11.2020року отримано листа про те, що Міністерство Юстиції України у звязку з перевіркою матеріалів екстрадиційної перевірки обставин, звернулося до Державної міграційної служби України з проханням повідомити чи звертався ОСОБА_11 із заявою про визнання біженцем або особою , яка потребує додаткового захисту та проінформувати у якому статусі перебуває зазначена особа на території України . ОСОБА_11 ) в судовому засіданні заперечив щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, просив відмовити в задоволені поданого клопотання. Зазначив також , що не звертався до уповноважених органів із заявою про визнання його біженцем чи особою яка потребує додаткового захисту, однак, бажає проживати та працювати на Україні. Захисник ОСОБА_10 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо їх підзахисного та просили відмовити в задоволені поданого клопотання. Окрім того, захисник ОСОБА_7 зазначила, що строки проведення екстрадиційної перевірки перевищені та така прокуратурою Закарпатської області не проводилась належним чином. Міністерство закордонних справ та Служба безпеки України не можуть здійснювати цю перевірку, зокрема чи є ОСОБА_14 переслідуваною особою. Зазначила, що для вирішення даного питання, відповідно до Інструкції, прокуратурі необхідно звернутись до іноземної держави з запитом, через Міністерство юстиції України. Також, захисник вказала на те, що злочин, за яким ОСОБА_10 притягується до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, не є екстрадиційним згідно законодавства України. Також зазначила, що ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки. У зв`язку з наведеним, просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зауважив, що його підзахисний має намір набути громадянство України в спрощеному порядку, відповідно до Указу Президента України №594, однак, такий вимагає особисту подачу документів, що на даний час є неможливим, оскільки ОСОБА_10 утримується під вартою. Просив вирішити питання про можливість застосування щодо ОСОБА_10 альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , його захисників адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , вивчивши матеріали даної справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статті 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення. Згідно із ст.ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язується на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності. Видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальних строк не менше одного року позбавлення волі. Статтею 543 КПК України визначено, що видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. У той же час, метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст. 543, 584 КПК України є виключення можливості особі уникнути його видачі. Відповідно до ч.4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно з частинами 6, 10 ст. 584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом; екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію)та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. Слідчим суддею встановлено, що 25.12.2015 рішенням Верх-Исетського районного суду м.Єкатеренбург Російської Федерації (постанова суду у кримінальній справі №1-670/2015) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК РФ, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та оголошено в розшук, кримінальна справа щодо нього зупинена. Вказане рішення суду не скасовано та набрало законної сили. Згідно даних сектору Укрбюро інтерполу ГУНП в Закарпатській області за обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 22.01.2020 вказаний громадянин значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшою екстрадиції до Російської Федераціїї для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федераціїї (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах). Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту - до 13.06.2022. року. 23.01.2020 о 00 год. 25 хв. інспектором прикордонної служби І категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим прапорщиком ОСОБА_16 , в порядку ст.ст.208, 582 КПК України, в селі Соломоново Ужгородського району громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 було затримано. Інкримінований ОСОБА_11 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років. Отже, злочин є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строк давності притягнення ОСОБА_11 до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст.49 КК не закінчився. Зазначені обставини також були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020року стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту Російської сторони про його видачу. Ухвалами слідчого судді від 27.04.2020, 12.06.2020, 09.07.2020 та 06.08.2020 стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відповідно до 14 червня 2020 року, до 13 липня 2020 року, до 10 серпня 2020 та 03.09.2020 року включно. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2020 стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.Строк дії ухвали встановлено до 15 жовтня 2020 року включно. Згідно Ухвали Закарпатського апеляційного суду від 01.10.2020 року апеляційна скарга Я годкина (Ягодкіна) ОСОБА_5 , на вищевказану ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду залишена без задоволення, ухвала суду без змін. Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федераціїї про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 Кримінально Кодексу Російської Федерації. Проведення екстрадиційної перевірки Офісом Генерального прокурора стосовно ОСОБА_4 , відповідно до ст.587 КПК України, доручено прокуратурі Закарпатської області (Лист Міністерства юстиції України від 12.06.2020 вх.№8/11752-26-20/12.1.4 ). Згідно з ч.2 ст.587 КПК України екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України. При дослідженні матеріалів справи встановлено, що лист Міністерства юстиції України про продовження строку екстрадиційної перевірки, який датується 21.08.2020 р., отримано прокуратурою Закарпатської області. Встановлено, що в ході проведення екстрадиційної перевірки, з метою встановлення чи спростування доводів Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 , та його захисників, прокуратурою Закарпатської області направлено ряд запитів щодо надання інформації, з метою отримання відомостей, а саме: чи звертався громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 із заявою про надання йому статусу біженця, чи отримував він довідку, що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина Російської Федерації, чи переслідується ОСОБА_10 російськими правоохоронними органами у зв`язку з його політичною діяльністю, чи звертався із заявою про отримання громадянства України. Як встановлено судом 25.09.2020року екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_11 ) завершена, зокрема: прокуратурою отримано відповіді на запити адресовані ДМС України чи звертався Я годкин (Ягодкін) ОСОБА_5 ), із заявою про набуття громадянства України та із заявою про надання йому статусу біженця. Відповідно до листа від 25.09.2020 року Закарпатською обласною прокуратурою завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина ОСОБА_4 , та за її результатами складено висновок, який відповідно до ч.3 ст.587 КПК України направлено з матеріалами екстрадиційної перевірки до Міністества юстиції України, для прийняття рішення відповідно до вимог ст.590 КПК України. Судом встановлено, що на даний час, продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_11 , з метою уникнення його видачі та в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК РФ на території Російської Федерації, знаходячись на волі може вдатися до втечі, що в свою чергу перешкодить виконанню запиту компетентного органу іноземної держави про його видачу. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, а продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і здійснення фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації є єдиним запобіжним заходом достатнім для запобігання можливим спробам особи переховуватись. Посилання захисника ОСОБА_7 у судовому засіданні на те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №390 від 16.05.2018 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», із списку було виключено «АВ-РІNАКА-СНМ» N-1(1-карбомоїл-2-матилпропіл) - (циклогексілметил)-1Н-індазол-3-карбоксамід, у незаконному придбанні та зберіганні якого без мети збуту обвинувачується ОСОБА_11 є безпідставними, оскільки, зазначеною постановою хоча і виключено позицію «АВ-РІNАКА-СНМ» зі списку №1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, проте такою позицією - «АВ-РІNАКА-СНМ» доповнено Список №2 зазначеної Таблиці - Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, що спростовує наведені захисником твердження, у судовому засіданні, що вказаний злочин не є екстрадиційним. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Таким чином, інкриміноване ОСОБА_11 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України і є екстрадиційним, оскільки, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Також посилання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судовому засіданні у своїх поясненнях на те, що ОСОБА_11 ) під час затримання за участь у публічній акції, правоохоронними органами були спричинені тілесні ушкодження, виявлені згідно висновку експерта №499 від 05.06.2015 р, що свідчить про те, останній є особою, яка потребує додаткового захисту і через свої політичні переконання його здоров`ю та життю загрожує небезпека, слідчий суддя відхиляє, оскільки, при розгляді клопотання про продовження тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. У судовому засіданні також ОСОБА_11 підтвердив, що не звертався до уповноважених органів із заявою про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, однак, бажає проживати та працювати на Україні Слідчим суддею також критично оцінюється твердження захисників про те, що міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 ), який приїхав на територію України до дружини ОСОБА_17 та сина ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою постійного проживання на території України, дозволяють слідчому судді застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України з наступних підстав. Органом, що здійснює екстрадиційну перевірку щодо особи є прокуратура Закарпатської області, місцезнаходження якої місто Ужгород, Закарпатської області. Як з`ясовано у судовому засіданні, ОСОБА_11 , має намір відбути до міста Вінниця, де проживає у своєї бабусі ОСОБА_19 його дружина та син, за адресою АДРЕСА_1 . Місцем тримання його під вартою є державна установа "Закарпатська установа виконання покарань (№9)", м. Ужгород. Вказані обставини дають підстави дійти висновку про те, що застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою не гарантуватимуть належного контролю за поведінкою, запобіганню втечі ОСОБА_4 , та забезпечення у подальшому його видачі. Додані у судовому засіданні копії рішень різнойменних судів Російської Федерації та інших процесуальних документів іноземних країн, не можуть братися до уваги, оскільки, доводи про можливість кримінального переслідування ОСОБА_11 , Російською Федерацією з політичних мотивів не є предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) в порядку ст. 584 КПК України. Доводи захисника ОСОБА_7 щодо порушення строків проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_4 , та строків застосування екстрадиційного арешту є безпідставними , оскільки , відповідно до ч.10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується саме до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. Як встановлено судом, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 р. відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_11 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації. Обставин, які відповідно до вимог ст. 585 КПК України, давали б підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчим суддею не встановлено. Матеріали провадження не містять жодних посилань на захворювання, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_4 та видачі його компетентним органам Російської Федерації. У зв`язку з зазначеним, слідчий суддя вважає, що на даний момент є достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки, продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і здійснення фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись, з метою уникнення його передачі. З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для подальшого тримання громадянина ОСОБА_4 під вартою та слід продовжити застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту). Поряд з цим, зважаючи на те, що 25.09.2020 року Закарпатською обласною прокуратурою завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина ОСОБА_20 , та за її результатами складено висновок, який відповідно до ч.3 ст.587 КПК України направлено з матеріалами екстрадиційної перевірки, з висновком до Міністества юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст.590 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до 11.01.2021 року включно, оскільки, на думку суду, саме цього строку буде достатньо для вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації. За таких обставин, подане прокурором клопотання підлягає до часткового задоволення. Керуючись ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, а також ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити. Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина. Продовжити застосування до ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина, запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, до 11 січня 2021 року включно. Термін екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців. Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 ) у Закарпатській УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку затриманою особою щодо, якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, його захисником або законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Повний текст ухвали, відповідно до ст. 376 КПК України, виготовлено та оголошено 01 грудня 2020 року об 11 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1