печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: особи, яка звернулась зі скаргою - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні № 0001080 - прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката на повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні № 0001080 - прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про підозру ОСОБА_6 , яка обґрунтована тим, що він своїми умисними діями, які виразились у здійсненні впливу на працівника органу державної виконавчої служби з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, вчиненого службовою особою з використанням свого службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 343 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а Офісом Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001080 від 21 листопада 2019 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України.

Мотивуючи підстави для скасування повідомлення про підозру заявник зазначає, що 21 листопада 2019 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0001080) за заявою ОСОБА_8 за фактом фізичного впливу на працівника органу державної виконавчої служби ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України.

02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

27 лютого 2020 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України за дорученням старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

28 лютого 2020 року постановою прокурора у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 досудове розслідування відновлено та того ж дня останнім винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001080 від 21 листопада 2019 року за підозрою ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України.

02 грудня 2020 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_10 виніс постанову якою скасував постанови про відновлення досудового розслідування та закриття кримінального провадження, винесені 28 лютого 2020 року процесуальним прокурором у кримінальному провадженні.

Заявник зазначає, що повідомлення про підозру від 02 лютого 2019 року є незаконним з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (надалі також - «Закон № 2617-VІІІ»), що набрав чинності 01 липня 2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 343 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Так, пп. 2 п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VІІІ, установлено, що з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування.

Таким особам протягом 72 годин слідчим повідомляється про підозру у вчиненні кримінального проступку. У цих випадках строки дізнання обчислюються відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з моменту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку.

Так, заявник зазначає, що у кримінальному провадженні № 0001080 від 21 листопада 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено 02 лютого 2019 року, а зважаючи на те, що була скасована постанова про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2020 року у вказаному кримінальному провадженні на момент набрання чинності Законом № 2617-VІІІ не було прийнято жодного наразі діючого процесуального рішення, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України.

Таким чином, заявник вважає, що після винесення 02 грудня 2020 року постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 , якою скасовано зокрема постанову від 28 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001080 від 21 листопада 2019 року, орган, що здійснював досудове розслідування повинен був керуватися положеннями пп. 2 п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617- VІІІ та здійснювати досудове розслідування у порядку, встановленому главою 25 КПК України (Особливості досудового розслідування кримінальних проступків) і протягом 72 годин повідомити про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, ознакам якого за версією слідства відповідають дії ОСОБА_6 .

Поряд із цим, заявник у скарзі та в судовому засіданні посилався на необґрунтованість підозри з огляду на очевидну відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, що також було предметом дослідження та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року у справі № 757/63948/19-к клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України залишено без задоволення в зв`язку з відсутністю підстав стверджувати про наявність прямого умислу в діях ОСОБА_6 , а отже недоведеністю суб`єктивної сторони злочину.

Ознайомившись із матеріалами судового провадження представник органу досудового розслідування надав письмові заперечення у яких вказував, що доводи скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_6 злочину, ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та показаннях самого заявника. Також, зазначив, що положеннями КПК України не встановлено, у який строк повинно бути вручене письмове повідомлення про підозру особі після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (наприклад, коли особу затримано на підставі ст. 208 КПК України, повідомлення про підозру має бути вручене протягом 24 годин). Зазначив, що позиція, висловлена у скарзі, суперечить показанням, наданим потерпілим, свідками і, зокрема самим підозрюваним. Також, вказав, що аналогічна скарга сторони захисту вже розглядалась та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року у справі № 757/5145/20-к залишена без задоволення.

Вислухавши особу, що звернулась зі скаргою, який в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та з наведених у ній підстав просив задовольнити, прокурора та слідчого, які проти задоволення скарги заперечували, просили з підстав наведених у запереченнях в її задоволенні відмовити, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ст. 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства. Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як встановлено в судовому засіданні, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а Офісом Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001080 від 21 листопада 2019 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України.

21 листопада 2019 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0001080) за заявою ОСОБА_8 за фактом фізичного впливу на працівника органу державної виконавчої служби ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України.

02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

27 лютого 2020 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України за дорученням старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

28 лютого 2020 року постановою прокурора у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 досудове розслідування відновлено та того ж дня останнім винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001080 від 21 листопада 2019 року за підозрою ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України.

02 грудня 2020 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_10 виніс постанову якою скасував постанови про відновлення досудового розслідування та закриття кримінального провадження, винесені 28 лютого 2020 року процесуальним прокурором у кримінальному провадженні.

Оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, а з метою встановлення обґрунтованості підозри, як виправдання подальшого розслідування відносно особи, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру від 02 лютого 2019 року є таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (надалі також - «Закон № 2617-VІІІ»), що набрав чинності 01 липня 2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 343 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Так, пп. 2 п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VІІІ, установлено, що з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування.

Таким особам протягом 72 годин слідчим повідомляється про підозру у вчиненні кримінального проступку. У цих випадках строки дізнання обчислюються відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з моменту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку.

Так, у кримінальному провадженні № 0001080 від 21 листопада 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено 02 лютого 2019 року, а зважаючи на те, що була скасована постанова про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2020 року у вказаному кримінальному провадженні на момент набрання чинності Законом № 2617-VІІІ не було прийнято жодного наразі діючого процесуального рішення, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України.

Системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного».

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що після винесення 02 грудня 2020 року постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 , якою скасовано зокрема постанову від 28 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001080 від 21 листопада 2019 року, орган досудового розслідування повинен керуватися положеннями пп. 2 п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VІІІ та здійснювати досудове розслідування у порядку, встановленому главою 25 КПК України (Особливості досудового розслідування кримінальних проступків) і протягом 72 годин повідомити про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, ознакам якого за версією слідства відповідають дії ОСОБА_6 .

Поряд із цим, не входячи в площину дослідження обґрунтованості підозри слідчим суддею враховано посилання сторони захисту на очевидну відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, що було предметом дослідження та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року у справі № 757/63948/19-к клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України залишено без задоволення в зв`язку з відсутністю підстав стверджувати про наявність прямого умислу в діях ОСОБА_6 , а отже недоведеністю суб`єктивної сторони злочину.

Слідчий суддя, критично ставиться до доводів сторони обвинувачення щодо того, що аналогічна скарга сторони захисту вже розглядалась та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року у справі № 757/5145/20-к залишена без задоволення, оскільки доводи зазначеної скарги не є тотожніми або аналогічними, а тому не можуть прийматись за основу прийняття рішення у даній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України підлягає скасуванню, як така, що вручена у кримінальному провадженні до набрання чинності Закону № 2617-VІІІ та порушує права ОСОБА_13 , а тому вважаю доцільним роз`яснити органу досудового розслідування необхідність додержання положень пп. 2 п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VІІІ та здійснення досудового розслідування у порядку, встановленому главою 25 КПК України.

Наряду із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги скарги в частині виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КПК України не входять до його компетенції, як слідчого судді, а тому в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 277, 278, 303, 304, 307, 269-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу - задовольнити частково.

Скасувати письмове повідомлення у кримінальному провадженні № 0001080 від 21 листопада 2019 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України, складене 02 грудня 2019 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 та погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 15:25 год. 25 січня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1