У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.10.2020 Справа №607/17547/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000431, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

встановив:
До суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000431, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У клопотанні зазначено: «Групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 27 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 серпня 2020 року близько 20 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на подвір`ї свого господарства по АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із зятем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи його настання, під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із зятем ОСОБА_7 , утримуючи в руці ніж, умисно наніс ним один удар в ділянку грудей ОСОБА_7 з проникненням в грудну порожнину та ушкодженням легень, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке полягає в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

27 серпня 2020 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України та 28 серпня 2020 року о 12 год. 00 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Надалі, 28 серпня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 24 жовтня 2020 року.

13 жовтня 2020 року першим заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 27 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 27 листопада 2020 року.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 визнав.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом помічника чергового ГРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області №3370 від 27.08.2020;

- протоколом огляду місця події по АДРЕСА_1 від 27 серпня 2020 року, під час проведення якого виявлено та вилучено речі та предмети, на яких збереглися сліди злочину;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 27 серпня 2020 року, під час проведення якого виявлено та вилучено речі на яких збереглися сліди злочину;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого вилучено одяг ОСОБА_4 , в якому він був одягнений в момент вчинення кримінального правопорушення, та на якому збереглися сліди злочину;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 28 серпня 2020 року, яка повідомила, що бачила як ОСОБА_4 наніс удар ножем по тілу ОСОБА_7 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 657 від 28.08.2020 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок спричинення проникаючого ножового поранення грудей з ушкодженням правого шлуночка серця, тампонади серця;

- висновком експерта №100 від 07.09.2020 про те, що при дослідженні крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,48 проміллє;

- актом огляду №277 від 06.10.2020 про те, що у ОСОБА_4 наркологічних захворювань не виявлено;

- висновком судово-психіатричного експерта №424 від 06.10.2020 про те, що в період інкримінованого діяння ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждав, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Органом досудового розслідування зібрано, перевірено і оцінено достатньо доказів, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. Вказані докази є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставини або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обгрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Наведене у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обгрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Метою продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення належної його поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , уродженець с. Бернадівка Теребовлянського району Тернопільської області, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

У разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

п. 3 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком того, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у цьому кримінальному провадженні є те, що вказані особи є його родичами, сусідами, тому перебуваючи на волі, він може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати протиправним діям.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки підозрюваного і виконання ним своїх обов`язків.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким та насильницьким, тому має високий ступінь суспільної небезпеки. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але і жертви злочину та її безпеку, саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці насильницьких злочинів.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також встановлено обставини, що виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Враховуючи фактичні обставини справи, орган досудового розслідування вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому оцінюється суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнається за реальну небезпеку можливість його ухилення від слідства та правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні підозрюваної під вартою.

На даний час у органу досудового розслідування відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується о 23.59 год. 24 жовтня 2020 року, проте у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень та встановлення причини смерті потерпілого ОСОБА_7 , що перебуває на виконанні експертів Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи речових доказів, одягу потерпілого ОСОБА_7 , що перебуває на виконанні експертів Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи речових доказів, одягу підозрюваного ОСОБА_4 , що перебуває на виконанні експертів Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи речового доказу, ножа, яка перебуває на виконанні експертів Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи речового доказу, каструлі, яка перебуває на виконанні експертів Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи;

- виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Результати вищевказаних слідчих та процесуальних дій підтверджуватимуть або спростовуватимуть вину підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і таким чином матимуть доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного провадження.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не представилось можливим у зв`язку з тривалим проведенням та черговістю проведення судових експертиз, а саме судово-дактиоскопічних та судово- медичних експертиз, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 листопада 2020 року.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосила клопотання та пояснила, що підтримує його в повному обсязі посилаючись на зазначені у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 , пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення посилаючись на не доведення обставин, які виправдовую подальше тримання під вартою підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Ознайомившись з клопотанням сторони обвинувачення з додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

На думку слідчого судді клопотання сторони обвинувачення відповідає вимогам зазначеним ч.3 ст. 199 КПК України оскільки крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України у ньому міститься:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Із змісту клопотання слідує, що 27 серпня 2020 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України та 28 серпня 2020 року о 12 год. 00 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Надалі, 28 серпня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 24 жовтня 2020 року. 13 жовтня 2020 року першим заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 27 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 27 листопада 2020 року.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами зокрема:

рапортом помічника чергового ГРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області №3370 від 27.08.2020;

- протоколом огляду місця події по АДРЕСА_1 від 27 серпня 2020 року, під час проведення якого виявлено та вилучено речі та предмети, на яких збереглися сліди злочину;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 27 серпня 2020 року, під час проведення якого виявлено та вилучено речі на яких збереглися сліди злочину;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого вилучено одяг ОСОБА_4 , в якому він був одягнений в момент вчинення кримінального правопорушення, та на якому збереглися сліди злочину;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 28 серпня 2020 року, яка повідомила, що бачила як ОСОБА_4 наніс удар ножем по тілу ОСОБА_7 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 657 від 28.08.2020 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок спричинення проникаючого ножового поранення грудей з ушкодженням правого шлуночка серця, тампонади серця;

- висновком експерта №100 від 07.09.2020 про те, що при дослідженні крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,48 проміллє;

- актом огляду №277 від 06.10.2020 про те, що у ОСОБА_4 наркологічних захворювань не виявлено;

- висновком судово-психіатричного експерта №424 від 06.10.2020 про те, що в період інкримінованого діяння ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждав, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Крім цього суд приймає до уваги те, що допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 визнав.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується о 23.59 год. 24 жовтня 2020 року, однак стороною обвинувачення доведено сукупність підстав, які свідчать про існування об`єктивних обставин, що перешкоджали закінченню досудового розслідування у визначений строк.

Метою продовження строку застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення належної його поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обгрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право на свободу особи.

Крім цього ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

На думку слідчого судді стороною обвинувачення не доведено достатніх підстав, котрі виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою, також не зазначено достатнього обґрунтування, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , та досягнення справедливого балансу між особистою свободою та суспільним інтересом, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення, шляхом обрання та застосування ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за адресою АДРЕСА_1 , на строк з 16 жовтня 2020 року до 26 листопада 2020 року із покладення відповідних обов`язків.

Керуючись статтями 176, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити частково, ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за адресою АДРЕСА_1 , на строк з 16 жовтня 2020 року до 26 листопада 2020 року.

На ОСОБА_4 покласти обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, на строк до 26 листопада 2020 року.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця реєстрації - проживання за адресою АДРЕСА_1 , де встановити йому електронний засіб контролю.

Копію ухвали передати до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 для виконання і зобов`язати невідкладно повідомити слідчому щодо обліку підозрюваного та встановлення йому електронного засобу контролю.

Ухвала підлягає невідкладному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, строк дії ухвали закінчується 26 листопада 2020 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали негайно вручити учасникам.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1