Дата документу 30.11.2020 Справа № 554/9740/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулася зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР. У скарзі скаржник посилається на те, що нею подана в порядку ст. 214 КПК України заява про вчинення кримінального правопорушення. У встановлений законом строк відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не внесені, заявник просила зобов`язати уповноважену особу внести вказані відомості до ЄРДР за її заявою від 21.08.2020 року та надати їй витяг з ЄРДР.

У судовому засіданні скаржниця просила задовольнити її скаргу. Пояснила, що її засуджено Полтавським районним судом (головуючий ОСОБА_4 ) за ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. На даний час справа перебуває на розгляді в Полтавському апеляційному суді. По даній справі свідком проходить ОСОБА_5 , яка в реальності є організатором злочину. Через злочинні дії прокурора та працівників поліції ОСОБА_5 вдалося уникнути кримінальної відповідальності. Тому просила внести відомості до ЄРДР стосовно працівників поліції та прокуратури, які покривши злочинця, самі вчинили кримінальне правпорушення.

В судове засідання слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши скаржницю, дослідивши матеріали скарги, приходить до такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася 21.08.2020 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, з заявою щодо можливих неправомірних дій окремих службових осіб ГУНП в Полтавській області та прокуратури Полтавської області.

ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві, повідомило заявницю, що вказане звернення не відповідає вимогам частин 4 та 5 ст. 214 КПК України, а саме не містить відомості про короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Слідчий ДБР прийшов до висновку, що звернення ОСОБА_3 містить незгоду із судовим рішенням, винесеним у рамках кримінального процесуального законодавства, порядок якого визначено положеннями Глави 31 КПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Як вбачається, з матеріалів скарги, заявником не надано заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.08.2020 року. Водночас заслухавши пояснення ОСОБА_3 у судовому засіданні, суд переконався в тому, що скаржницею не наведено переконливих доводів вчинення службовими особами ГУНП в Полтавській області та прокуратури Полтавської області кримінального правопорушення, твердження ОСОБА_3 грунтуються на її припущеннях та не містять жодних конкретних об`єктивних даних, які свідчать про вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1