Справа № 472/3/21
Провадження № 1-кс/472/4/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження

12 січня 2021 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року,
ВСТАНОВИВ:

06 січня 2021 року представник потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року.
Скарга обґрунтована тим, що 31 грудня 2020 року начальник сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання про повідомлення про підозру ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року.
Свою відмову начальник сектору дізнання ОСОБА_4 мотивував тим, що оскільки ОСОБА_5 , як власник зброї, на обліку у Веселинівському ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області не перебуває, то у потерпілої ОСОБА_2 не було реальних підстав побоюватися здійснення погрози ОСОБА_5 (в останнього відсутня зброя), яка в даному випадку не супроводжувалася якимись діями, що свідчать про реальність погрози вчинити вбивство.
З даною постановою представник потерпілого не згоден, вважає їїї незаконною та такою, що підлягає скасуванню на тій підставі, що вказаний висновок суперечить як обставинам справи, так і матеріалам справи, зокрема, начальником сектору дізнання ОСОБА_4 не взято до уваги показання потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Скарга подана в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Зі змісту скарги вбачається, що 24.12.2020 року представник потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив повідомити про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Постановою начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.12.2020 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з підстав невстановлення в ході дізнання того, що у потерпілої ОСОБА_2 були реальні підстави побоюватися здійснення погрози ОСОБА_5 (в останнього відсутня зброя), яка в даному випадку не супроводжувалася якимись діями, що свідчать про реальність погрози вчинити вбивство.
Посилаючись на пункт 7 частини 1 статті 303 КПК України адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.12.2020 року та просив скасувати дану постанову і зобов`язати начальника сектору дізнання розглянути його клопотання від 24.12.2020 року і повідомити ОСОБА_5 про підозру.
Статтею 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Отже, положеннями наведеної норми кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора. При цьому, постанова начальника сектору дізнання про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру не входить до цього переліку.
Відповідно до частини 1 статті 111 КПК України повідомлення про підозру у кримінальному провадженні є процесуально дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Пунктом 3 частини 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Процесуальні строки, у межах яких слідчий, дізнавач та прокурор зобов`язані повідомити особу про підозру, законом не визначені. Таке повідомлення може бути вручене в будь-який момент в межах граничного строку досудового розслідування.
Згідно з нормами, передбаченими главами 20, 21 Розділу ІІІ КПК України, така процесуальна дія, як повідомлення про підозру, не відноситься до слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки регламентується окремою главою цього Кодексу (22), яка має назву «Повідомлення про підозру».
Таким чином, рішення начальника сектору дізнання про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення особі про підозру не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, оскільки, як зазначалось вище, вказаною нормою прямо передбачено лише оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Що ж стосується такої процесуальної дії, як повідомлення про підозру, то згідно з положеннями, передбаченими п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене лише рішення слідчого, дізнавача або прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на наведене, враховуючи вимоги наведених норм закону, та оскільки вручення підозри конкретній особі хоча і є процесуальною дією, проте дана дія не є обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора, який вони зобов`язані вчинити у визначений строк, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою, оскільки скарга подана на рішення, що не підлягає оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :

У відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1