Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 279/5538/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000428 від 27.04.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 31.03.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України на 850 грн. штрафу,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9,12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 29.03.2013 року за ч. 2 ст.286, ст.ст. 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9,12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2014 року близько 23 години ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися в центрі с. Поліське Коростенського району Житомирської області, неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де вступили у попередню злочинну змову для спільного вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2106, д.р.н. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_11 та яким керував ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розподілили попередньо дії кожного з них.

Діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану та для реалізіції свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пройшли до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_7 , взяли монтировку і гайковий ключ з метою полегшення реалізації їх злочинного умислу, направленого на заволодіння транспортним засобом, та пройшли до ділянки місцевості, яка розташована неподалік гідроспоруди с. Поліське на узбіччі автодороги, праворуч в напрямку м. Коростеня, на відстані близько 200 метрів від дорожнього знаку «Коростень», де був припаркований автомобіль ВАЗ-2106, д.р.н. НОМЕР_1 .

У вказаному місці близько 00 годин 15.04.2014 року під час реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були виявлені ОСОБА_12 , який спав у вказаному автомобілі та, прокинувшись, намагався перешкодити незаконним діям вказаних осіб.

В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою подолання опору потерпілого та полегшення вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, виник злочинний умисел, направлений на застосування під час незаконного заволодіння транспортним засобом насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, та умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_7 за допомогою монтировки, а ОСОБА_6 за допомогою металевого ключа зі значною силою прикладання нанесли численні удари в місця розташування життєво-важливих органів - по голові та тулубу потерпілого, умисно вбивши ОСОБА_12 , з метою приховати незаконне заволодіння транспортним засобом та полегшити його вчинення групою осіб.

Смерть ОСОБА_12 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 91 від 23.06.2014 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток основи та склепіння черепа.

Під час умисного вбивства ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, у вигляді рани № 1 в правій тім`яно-скроневій ділянці неправильної форми косо розташованої ззовні всередину ззаду наперед з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями з наявністю міжтканьових перемичок, дно її підлеглі кістки склепіння черепа; рани № 2 в лівій тім`яній ділянці неправильної витягнутої чотирикутної форми з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, сагітально розташованої; рани № 3 в правій тім`яній ділянці неправильної витягнутої чотирьохкутної форми з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, попереково розташованої; трьох ран в центральній потиличній ділянці, горизонтально розташованих, лінійної та дугоподібної форм з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями; поверхневої рани в центральній потиличній ділянці невизначеної форми; поверхневої рани в лівій лобно-тім`яній ділянці невизначеної форми; перелому кісток склепіння та основи черепа, який починається в лівій тім`яній ділянці приблизно на рівні рани № 2, проходить латерально, переходить на основу черепа, іде по межі передньої та середньої лівих черепних ямок, переходить на турецьке сідло, проходить далі на протилежну сторону та закінчується на межі середньої та передньої правих черепних ямок, перелом лінійний, без розходження країв; слабовираженого субарахноїдального крововиливу в центральний тім`яній та лівій скроневій ділянці невизначеної форми буро-червоно-рожевого кольору.

Крім цього, в ході умисного вбивства ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження, у вигляді садна в проекції правої лопатки, синця на верхній повіці лівого ока, садна у верхній та середній частині спинки носа з переходом на його праве крило, які в прямому причинному зв`язку зі смертю останнього не знаходяться та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 ОСОБА_7 , діючи в межах попередньої домовленості з ОСОБА_6 , з метою приховування слідів вчиненого злочину, повернулися до місця проживання ОСОБА_7 , де взяли дві металеві труби та мотузку, і повернулися з вказаними предметами до місця вчинення злочину. За допомогою вказаної мотузки прив`язали до тіла потерпілого металеві труби та, перенісши труп ОСОБА_12 до річки Уж, вкинули його у воду.

Крім того, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , в той же день і час ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрали майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 150 грн., в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , яка не становить вартості, з відсутніми на її рахунку грошовими коштами.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, після вчинення вбивства ОСОБА_12 незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 важливим особистим документом свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим 25.07.2006 Коростенським МРЕВ на автомобіль ВАЗ-2106, д.р.н. НОМЕР_1 , та належним ОСОБА_12 важливим документом посвідченням водія серії НОМЕР_4 , виданим 04.04.1995 ДАІ МВС УМВС м. Коростеня на ім`я ОСОБА_12 .

Крім цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106, д.р.н. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_11 , вартістю 16988 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, цивільний позов не визнав, та показав в судовому засіданні, що 6 років і 9 місяців тому він зустрівся з ОСОБА_6 біля кафе «Полісся» в с.Поліське. Там зустріли ОСОБА_13 і попросили завезти їх у м.Коростень. Він сказав, що він випив, тому за кермо сів ОСОБА_14 . Доїхали до знака «Коростень», де в автомобілі закінчився бензин. Вони з ОСОБА_15 поїхали до Коростеня іншою машиною. Перед цим ОСОБА_16 попросив їх привезти бензин. Документи на автомобіль та ключі він повинен був передати ОСОБА_6 . Вони з ОСОБА_15 з`їздили в Коростень, повернулися, розпивали спиртні напої з ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_17 поїхав додому, а вони з ОСОБА_15 знову пили. Додому йти не хотілося. Вирішили піти до автомобіля ОСОБА_16 , зняти акумулятор і колеса. Підійшли до автомобіля, ОСОБА_15 відкрив багажник і капот. Він почав спереду знімати акумулятор, ОСОБА_15 відкручував заднє праве колесо. Раптом він почув крик, злякався і почав тікати. Потім зупинився, його покликав ОСОБА_15 . Він повернувся до машини, побачив, що на землі хтось лежить. Коли підсвітили ліхтариком, він побачив, що це ОСОБА_16 лежить у крові. Він посварився з ОСОБА_14 і пішов додому. Вдома він випив горілки, до нього прийшов ОСОБА_14 і просив йому допомогти. Під час їхньої розмови до кухні заходили його дружина та ОСОБА_18 . Він їм сказав йти спати, а сам з ОСОБА_15 повернулися до того місця. ОСОБА_19 знайшли в канаві без ознак життя. Щоб заховати тіло взяли дві металеві труби та мотузку у ОСОБА_7 вдома, прив`язали труби до тіла та викинули його в річку. Автомобіль Ковтуненка вирішили відігнати до вокзалу, щоб виглядало так, що він поїхав з міста. Треба був бензин, який вони шукали спочатку у ОСОБА_20 , потім у ОСОБА_21 . ОСОБА_22 їм привіз бензин, потім вони попросили його допомогти завести машину. Вони разом їздили до машини ОСОБА_16 , до них під`їжджали працівники ОСОБА_23 , він від них тікав, потім знову повернувся до машини. Вони її завели і відігнали в район «Бровар», а наступного дня перегнали до ОСОБА_24 і залишили там, спустивши колесо. Телефон ОСОБА_16 був у ОСОБА_14 , він його розібрав і викинув у річку з містка.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав частково, цивільний позов не визнав, показання суду давати відмовився.

Потерпіла ОСОБА_25 показала суду, що обвинувачених знає, вони проживали в одному селі, вбитий ОСОБА_12 її син. Він працював таксистом, у нього був автомобіль «Жигулі» білого кольору, який він купив у ОСОБА_26 . ОСОБА_27 і ОСОБА_28 знав, зі старшим братом ОСОБА_27 ходив до одного класу в школі. Розповідав, що він возив їх на таксі і вони винні були йому гроші. Незадовго до смерті син їздив до Білорусії на заробітки. Останній раз вона бачила сина 14 квітня 2014 року близько 7 години вечора біля «Чайної» в с. Поліське Коростенського району. Він туди приїхав машиною, яка стояла неподалік біля ларька. Вона скупилася в магазині і пішла додому, син залишився. На той час він жив у них, бо посварився з дружиною. Він довго додому не повертався і вона йому телефонувала з 12 години ночі до 4 години ранку, але його телефон був відключений. В поліцію не повідомляли, працівники поліції самі прийшли до них через кілька днів, сказали, що знайшли труп і показали фото для впізнання. Вона сина не впізнала. Наступного дня поїхала до моргу і вона впізнала сина по тілобудові, по підборіддю та по шкарпетках, що вона йому в`язала. Згодом від односельчан вона дізналася, що затримали ОСОБА_27 та ОСОБА_15 , що син їх підвозив і в машині закінчився бензин, вони ходили до Бовсунівського, що машина сина стояла біля траси. Син свій автомобіль нікому не давав, керування нікому не довіряв. До неї приходила мати ОСОБА_27 , пропонувала гроші, але нічого не відшкодувала. Мати ОСОБА_15 дала 4 тисячі гривень на поховання, просила пробачення за сина. Просить суворо покарати обвинувачених.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим ОСОБА_6 він перебував у дружній відносинах, ОСОБА_7 знає, вбитий ОСОБА_12 був його рідним братом. 14 квітня 2014 року близько 19 години він був в с. Поліське, пив пиво в альтанці біля ларька. З ним був його брат ОСОБА_19 . До магазину приходила їхня мати, яка відзивала ОСОБА_19 і розмовляла з ним, він чув, що ОСОБА_19 говорив про ОСОБА_29 ( ОСОБА_7 ). Близько 20 години він пішов додому, брат залишився, про свої плани нічого не розповідав. Близько 21 години зателефонував брат, сказав, що він із ОСОБА_27 і ОСОБА_15 , що у них закінчився бензин, попросив завезти, але у нього бензина не було. Через півгодини брат знову зателефонував і попросив знайти бензин. Після цього він брата не бачив. Він мав їхати до Білорусії, то вони думали, що поїхав. Потім мати йому повідомила, що приїжджали з поліції і наступного дня він возив матір до моргу. Труп їм не показали, лікар подивився паспорт брата і сказав, що це він. Слідчий показував їм одяг і він впізнав одяг брата черевик, шкарпетки, штани, светр. У брата з ОСОБА_27 і ОСОБА_15 були стосунки як з односельчанами. Ходили чутки, що ОСОБА_27 був винен брату гроші, але сам ОСОБА_19 про це не розповідав. Брат розповідав, що якось з його машини зняли колеса, брат звинуватив у цьому ОСОБА_27 і той його вдарив. Просив обвинувачених суворо покарати.

Свідок ОСОБА_30 показала, що її чоловік ОСОБА_31 знайомий із ОСОБА_32 . Декілька років тому вночі близько 23 -24 години до них прийшов ОСОБА_33 , і попросив чоловіка поїхати на заправку купити пальне. Потім просив помогти завести якусь машину. Вони поїхали, потім чоловік повернувся додому. Зі слів чоловіка їй відомо, що у ОСОБА_27 була якась чужа машина білі Жигулі, яка не заводилася, стояла на дорозі біля знака «Коростень». Вони купили пальне і намагалися її завести, до них підходили працівники ДПС, чоловік надавав їм свої документи. Після цього обвинувачені приходили до її чоловіка, про щось з ними розмовляли. Просили його нічого не розповідати, бо машина крадена. Він їм відмовив, відповів, що якщо його спитають- він все розкаже. Чоловік давав показання, які знімалися на відео. До суду приїхати не може за станом здоров`я.

Свідок ОСОБА_34 , який відбуває покарання в Коростенській виправній колонії, під час допиту його в режимі відеоконференції пояснив, що у нього були неодноразові струси головного мозку і він нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_35 показав, що він працює поліцейським СРПП Коростенського ВП. В ніч з 14 на 15 квітня 2014 року він перебував у службовому автомобілі разом з напарником ОСОБА_36 біля дамби в с.Поліське. Побачив, як група людей штовхає автомобіль. Вони під`їхали до них. Серед них був ОСОБА_6 . Він його впізнав, бо незадовго до цього оформляв щодо нього матеріали про адміністративне правопорушення по ст. 130 КУпАП. Він надав йому права, документи на автомобіль і страховку. На питання, чий автомобіль, ОСОБА_6 відповів, що його. У інших чоловіків документи не перевіряли. Вони всі були знервовані. ОСОБА_37 автомобіль, нічого підозрілого не виявили. Це була третя чи шоста модель «Жигулі» світлого кольору.

Свідок ОСОБА_38 показав, що 6 років тому він працював у ДАІ. Був на чергуванні з інспектором ОСОБА_39 у службовому автомобілі. В темну пору доби побачили біля річки автомобіль і біля нього кілька осіб. Вони за ними спостерігали, бо думали, що ті п`яні, і почнуть їхати, але вони почали штовхати автомобіль. Вони до них під`їжджали, оглядали автомобіль, але нічого підозрілого не знайшли. В багажнику була запаска, якийсь інструмент. Чоловіки пояснювали, що автомобіль не заводиться. ОСОБА_40 записав номер автомобіля у блокнот, який поклав у бардачок службового автомобіля.

Свідок ОСОБА_41 показав в судовому засіданні, що у 2014 році він працював старшим слідчим відділу вбивств і згвалтувань слідчого управління, входив до слідчої групи у даному кримінальному провадженні. Весною 2014 року на якесь церковне свято на околиці м.Коростеня в річці Уж виявили труп з ознаками насильницької смерті. На місце події прибули водолази, дістали тіло. До тіла були прив`язані 2 металеві труби. Розтин показав, що причини смерті насильницькі. Проводилися оперативно-розшукові заходи щодо встановлення особи загиблого. Приблизно через 2 тижні було встановлено, до вчинення даного злочину причетні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 показань не давав. ОСОБА_6 добровільно давав показання. В присутності захисника був проведений слідчий експеримент, ОСОБА_6 показував на місці, де відбулася зустріч, місце вбивства, де саме викинули труп у річку, що співпадало з місцем виявлення трупа. Розповідав багато деталей, які могли бути відомі лише особі, яка була присутня під час події. Потім вчителькою була знайдена сім-картка від мобільного телефону. Під час слідчого експерименту вона показала місце, де саме вона знайшла картку. ОСОБА_6 під час слідчого експерименту показував, що вони викрали мобільний телефон у потерпілого, але він розламав його на містку, де була знайдена сім-картка. ОСОБА_6 з самого початку був залучений захисник. Скарг він не висловлював. Розповідав, що вони із ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, що за попередньою змовою хотіли заволодіти транспортним засобом, в ході заволодіння били потерпілого вдвох і вдвох переносили до річки. У когось з них вдома взяли труби. Після затримання підозрюваних доставили автозаком для обрання запобіжного заходу. Він курив біля автозаку. Двері до автомобіля були відчинені, і він чув, як ОСОБА_7 намагався змусити ОСОБА_6 взяти вину повністю на себе, бо в нього іспитовий строк за ДТП. Після цього ОСОБА_6 змінював показання.

Свідок ОСОБА_11 показав, що в його власності був автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору, якого він близько 15 років тому продав ОСОБА_42 , проте право власності останній на себе не оформляв. Двічі він видавав ОСОБА_43 довіреність, потім довіреності відмінили. Чому ОСОБА_12 не оформляв автомобіль на себе йому не відомо. Разом з автомобілем він передав ОСОБА_43 комплект інструментів, в тому числі балонний ключ і монтировку, які були в сумці в багажнику. Від односельчан він знає, що автомобіль викрали, а ОСОБА_13 вбили, але на той час його в районі не було - він працював у м.Києві.

Експерт ОСОБА_44 в судовому засіданні дав відповіді на питання учасників судового провадження, які зводяться до наступного. Всі рани на голові трупа відносяться до смертельних тілесних ушкоджень. Вони знаходилися дуже близько одна до одної. Неможливо виключити жодну рану, як таку, що не перебуває у причинному зв`язку зі смертю. Не можна виключити, що тілесні ушкодження були нанесені одним предметом, або різними частинами одного предмету. Смертельною раною був перелом склепіння черепа. Перелом міг утворитися і від декількох ударів. На його думку, ударів було 3 десятки, але були гнилісні зміни. Після нанесення ударів потерпілий міг робити незначні рухи, наприклад, декілька хвилин повзти на невелику відстань, але встати і піти не міг. Після отримання тілесних ушкоджень смерть могла настати через деякий проміжок часу: від кількох хвилин до кількох годин, але втрата свідомості, найбільш вірогідно, була миттєвою. Виявлені тілесні ушкодження не класифікуються як несумісні з життям, але в умовах Коростенського стаціонару потерпілого не врятували б. Потерпілому було нанесено не менше 8 ударів, від яких спричинені саме ті тілесні ушкодження, які потягли смерть. На думку експерта, їх було більше, проте були гнилісні зміни, у зв`язку з чим інші ушкодження достовірно встановити було важко.

Судом досліджено показання свідка ОСОБА_45 , дані ним в судовому засіданні 14.05.2018, свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , дані ними в судовому засіданні 30.11.2016.

ОСОБА_48 показав суду, що ОСОБА_49 його однокласник. Кілька років тому він спав, до нього прийшов ОСОБА_33 з ОСОБА_50 , попросили привезти бензину, він привіз їм бензину з заправки. Вони прийшли вдруге, попросили допомогти їм завести машину від акумулятора. Вони поїхали до машини, яку треба було завести. Це були білі «Жигулі», стояли на узбічі, де перед щебзаводом є знак «Коростень», в напрямку м.Коростеня. Чия це була машина він не питав. ОСОБА_33 сів за кермо, він з ОСОБА_14 почали автомобіль штовхати. Під`їхали працівники міліції. Богдан втік. ОСОБА_14 говорив з працівниками міліції. Вони перевірили у нього документи, записали адресу. Потім він поїхав додому і ліг спати. Наступного дня до нього приходили ОСОБА_51 з ОСОБА_52 , просили нічого не розповідати. Через деякий час його викликали до дільниці, де він все розповів. Його допитували під відеозапис.

Свідок ОСОБА_18 показала суду, що вона дружила з ОСОБА_53 дружиною, з якою познайомилася у 2008 році в м.Києві, вони працювали разом. 13.04.2014 після обіду вона приїхала в гості до ОСОБА_54 . 14.04.2014 вони сиділи за столом, була присутня мама ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_33 . Прийшов хлопець на прізвисько „ ОСОБА_57 (вказала на ОСОБА_15 ) і ОСОБА_33 встав із-за столу і пішов до нього. Поїхали з ОСОБА_58 в м.Коростень, коли повернулися ОСОБА_55 вдома не було. Ввечері, близько 22-23 години, вона знаходилась в кімнаті, почувся шум, ОСОБА_56 вийшла зі своєї кімнати, свідок теж вийшла. З кухні чути було голоси. ОСОБА_33 кричав: «Нащо ти його бив?», другий казав: « ОСОБА_59 мені, я не знаю, що робити, не покидай мене» та «Що я міг робити, він на мене накинувся». ОСОБА_56 відкрила двері, почала кричати на ОСОБА_55 : «Що ви наробили?». Богдан її заспокоїв: «Дівчата, йдіть спати, зараз я прийду». Наступного ранку вони прокинулися, ОСОБА_33 був удома. Зранку знову ОСОБА_57 приходив. Попили чай і до обіду свідок поїхала додому.

Свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченими перебуває у дружніх стосунках. 27 квітня 2014 року вона зустрілася з ОСОБА_7 на залізничному вокзалі, вони проводили його брата на маршрутку до м. Києва. Поки чекали відправлення маршрутки - пили каву. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 , він поговорив по телефону кілька хвилин, потім обличчя його помінялося, він трохи відійшов і почав кричати в трубку: «Сам начудив сам і петляй». Потім підійшов до них, вони запитали у нього, що сталося. Богдан відповів, що ОСОБА_61 хоче поїхати в Київ заробити грошей. Ще кілька разів звонив телефон, але ОСОБА_33 не брав трубку. Потім вони провели брата, сіли в таксі і почали розмовляти про те, який може бути Київ, якщо йдуть травневі свята, і через це посперечалися. Приїхали додому, там ОСОБА_33 сказав, що він все ж поїде, сказав: «Мені треба поїхати, ти не знаєш, що натворив ОСОБА_14 ». На її питання, що натворив ОСОБА_14 , він відповів, що їй краще цього не знати. Сказав, що йому треба з ним зідзвонитися і поїхати в Полісся, і він пішов. Потім ввечері близько 21 години ОСОБА_33 з ОСОБА_14 прийшли до неї переночувати перед поїздкою до м.Києва. Вони сіли вечеряти. За столом була дуже напружена атмосфера. Богдан пішов відпочивати. Вона з ОСОБА_14 залишилися в кухні. Вона спитала у нього, чого вони їдуть до Києва. Він мовчав, не хотів говорити. Спитав, чи ОСОБА_33 їй нічого не розповідав. Вона сказала, що розповідав. Після цього ОСОБА_14 їй розповів, що він убив людину, і що після цього не може спати. Казав, що сплив труп у річці, що він про все жалкує. Він плакав. Вона йому не повірила, пішла до кімнати. Вранці вона розповіла ОСОБА_62 . Він сказав, що він не може кинути ОСОБА_14 в такому стані, що їм треба поїхати. Вони зібрали речі і поїхали.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 суд враховує висновки, викладені у Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 750/5745/15-к, щодо допустимості судових свідчень особи під час минулого розгляду, відповідно до якого якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

Під час минулого розгляду сторонам була надана необмежена можливість піддати свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 перехресному допиту, і матеріали провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю. Також під час нового судового розгляду не було встановлено будь-яких суттєвих обставин, які не були б відомі під час минулого розгляду і які б вимагали повторного допиту цих свідків з огляду на такі обставини.

Дослідженням в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступне.

З протоколу огляду місця події від 27.04.2014 року зі схематичним планом та фототаблицею до нього вбачається, що місцем події є беріг річки Уж, де на відстані близько 35 м від знака «Коростень», що на автодорозі м. Коростень с. Поліське та на відстані близько 205 м від будинку № 233/2 по вул. Селезньова у м. Коростень, під лівим берегом у воді виявлено невстановлений труп. При огляді трупа виявлено, що ноги і руки витягнуті вздовж тіла, вздовж рук та передньої поверхні тулуба і між ними з переходом на передні та зовнішні поверхні ніг знаходяться дві залізні балки, довжиною 1,3 м, які фіксовані до різних частин тіла великою кількістю шарів синтетичної мотузки. Труп знаходиться в стані різко вираженого гниття. На верхній повіці правого ока визначається синець, наявна рана в лівій тім`яній ділянці, в потиличній ділянці також наявні дві рани неправильної форми.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 28.04.2014 з участю судово-медичного експерта оглянуто труп, виявлений 27.04.2014 в річці Уж між м.Коростень та с. Поліське Коростенського району, описано одяг та виявлені ушкодження, вилучено зразки волосся, черевик, весь одяг, 2 труби, шматки мотузки.

З протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.04.2014 встановлено, що ОСОБА_25 , оглянувши труп невідомого, заявила, що труп та одяг належить її сину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 391 від 01.05.2014 причиною смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стала закрита черепно-мозкова травма. Перелом кісток основи та склепіння черепа. Забійні рани голови. Шок.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 91 від 23.06.2014 року причиною смерті ОСОБА_12 є закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась переломами кісток основи та склепіння черепа. Смерть ОСОБА_16 може відповідати терміну, вказаному в матеріалах справи, а саме 15.04.2014 року.

При дослідженні трупа виявлені наступні тілесні ушкодження:

3.1.Рана № 1 в правій тім`яно-скроневій ділянці розміром 3x0,4см, неправильної форми, косо розташована с зовні всередину с заду наперед, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, з наявністю міжтканьових перемичок, дно її підлеглі кістки склепіння черепа;

3.2.Рана № 2 в лівій тім`яній ділянці неправильної витягнутої чотирьохкутної форми, розміром 6,5x1,5см, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями, сагітально розташована;

3.3.Рана № 3 в правій тім`яній ділянці розміром 3x1см, неправильної витягнутої чотирьохкутної форми, розміром 6,5x1,5см, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями попереково розташована;

3.4.Рани № 4,5,6 в центральній потиличній ділянці, горизонтально розташовані, розміром до 5,5x1 см, лінійної та дугоподібної форми, з нерівними саднинними краями, закругленими кінцями;

3.5.Поверхнева рана в центральній потиличній ділянці розміром 1,5x5x0,3см, невизначеної форми, вкрита вологою кров`ю;

3.6.Поверхнева рана в лівій лобно-тім`яній ділянці розміром 1,3x0,3x0,2см, невизначеної форми, вкрита вологою кров`ю;

3.7.Перелом кісток склепіння та основи черепа, який починається в лівій тім`яній ділянці приблизно на рівні рани №2, проходить латерально, переходить на основу черепа, іде по межі передньої та середньої лівих черепних ямок, переходить на турецьке сідло, проходить далі на протилежну сторону та закінчується на межі середньої та передньої правих черепних ямок, перелом лінійний, без розходження країв;

3.8.Слабовиражений субарахноїдальний крововилив в центральній тім`яній та лівій скроневій ділянці розміром до 15x10см, невизначеної форми, буро-червоно-рожевого кольору.

3.9Садно в проекції правої лопатки розміром 5,5х3см, овальної форми, вкрите темно-червоною коринкою, розташованою нижче рівня шкіри;

3.10 Синець на верхній повіці лівого ока розміром 4х3см, яскраво-червоного кольору, овальної форми;

3.11 Садно в верхній та середній частині спинки носа з переходом на його праве крило розміром 4х2см, невизначеної форми, вкрите товстою сіро-зеленуватою коринкою, розташованою вище рівня шкіри.

Ушкодження які зазначені в п.п.3.1-3.8 утворились внаслідок дії твердих тупих предметів, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті; ушкодження, які зазначені в пп.3.9-3.11, утворились внаслідок дії тупих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень у живих осіб, в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Слід вважати, що всі вказані ушкодження заподіяні прижиттєво.

Смерть ОСОБА_16 могла настати як відразу після нанесення ушкоджень, так і через деякий час після їх отримання (до декількох годин). Всі ушкодження могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також не виключається можливість, що даний предмет мав ребро.Не виключена дія декількох предметів. Сила прикладення була достатньою для утворення ушкоджень. ОСОБА_16 було спричинено не менше 10 ударів, їх послідовність заподіяння могла бути якою завгодно. Після отримання ушкоджень потерпілий міг здійснювати деякі дії, наприклад повзти, але виконувати активні дії не міг. Потерпілому можливо було врятувати життя при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги. На трупі не виявлені ознаки самооборони та опору.

В крові та сечі трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 2,64 проміле та 3,12 проміле відповідно, що при житті відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.04.2014 року і фототаблиці оглянуто ділянку місцевості по вул. Молодіжній, 8 в с. Поліське Коростенського району біля приміщення „Добробут, де було виявлено автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , володільцем якого був ОСОБА_12 . В автомобілі було виявлено мікрооб`єкти волосся та недопалки цигарок, які вилучено.

Згідно з висновком експерта № 708 від 20.06.2014 мікрооб`єкти, вилучені з переднього пасажирського сидіння з авто д.н. НОМЕР_5 при ОМП за фактом виявлення трупа ОСОБА_12 , являються волоссям людини і походять з голови. При порівняльному дослідженні даних об`єктів із зразками волосся з голови трупа невідомого чоловіка виявлені ознаки відмінності по морфологічній будові, тому відповісти на питання, що вони можуть походити з голови трупа невідомого чоловіка неможливо.

Відповідно до висновку експерта № 117-ц від 27.06.2014 року при судово-цитологічному дослідженні двох недопалків цигарок з фільтром, вилучених з автомобіля ВАЗ 2106, знайдена слина. Цигарка (об.1) могла бути викурена особою з групою крові 0(І) ізосерологічної системи АВО, в тому числі і ОСОБА_7 ; цигарка (об. 2) могла бути викурена особою з групою крові АВ (IV) ізосерологічної системи АВО, в тому числі і ОСОБА_6 . В разі змішування слини в об.2 двох і більше осіб, домішка слини від потерпілого ОСОБА_12 не виключається, так як в його крові міститься антиген А ізосерологічної системи АВО.

Згідно з актом № 01/06 про оцінку транспортного засобу ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21063, д.р.н. НОМЕР_1 , на дату оцінки складає 16988 грн.00 коп.

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 229-2014 від 03.06.2014 року ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовлені вживанням наркотичних засобів (опіоідів), однак вищевказані зміни зі сторони психіки не досягають рівня ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру. ОСОБА_6 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Вчиники, які йому інкримінують, були колективними, пролонгованими у часі, послідовними, з адекватною мовною продукцією до та після скоєного. В момент скоєння діяв послідовно, зв`язку з навколишнім не втрачав, цілеспрямовано рухався у просторі та розподіляв власну увагу. ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 236-2014 від 10.06.2014 року при освідоцтві ОСОБА_7 яких-небудь ознак психічних захворювань не виявлено: емоційні реакції адекватні, вольова регуляція поведінки збережена, пам`ять та інтелект не змінені, судження послідовні, рівень загальноосвітніх знань задовільний. Порушень у сфері сприйняття не виявляє, розуміє суть обвинувачення, логічно будує свій захист. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями та слабоумством не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

З аналітичної довідки начальника УКР УМВС України в Житомирській області вбачається, що в ході аналізу інформації в базі наявних моніторингів з`єднань мобільних терміналів, а також отриманих трафіків з`єднань абонентських номерів та мобільних терміналів встановлено, що абонентський номер НОМЕР_6 працював в мережі з 01.02.2014 по 23.00 30.04.2014, згідно наявної бази телефонних книжок та АІПС «Антарес» рахується як «Кунака, ОСОБА_63 ». В період з 20.00 по 23.30 14.04.2014 номер працював в зоні дії базових станцій, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , азимут 200. Абонентські номери НОМЕР_7 , 095-494-02-28,096-171-74-68 згідно наявної бази телефонних книжок та АІПС «Антарес» рахуються як « ОСОБА_27 , ОСОБА_64 , ОСОБА_33 », в період з 20.15 по 23.35 14.04.2014 працювали в зоні дії базових станцій, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 06.05.2014 та відеозапису цієї слідчої дії встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 детально на місцевості показав, за яких обставин він та ОСОБА_7 наносили удари ОСОБА_12 - він ключем, а ОСОБА_7 монтировкою. Також він показав, як саме та де вони втопили труп ОСОБА_16 , яким чином здійснювали угон автомобіля потерпілого, вказав місце, де він викинув телефон ОСОБА_12 і сім картку з нього.

Відповідно до облікової картки приватного АТМ Коростенського МРЕВ Житомирської області власником автомобіля ВАЗ 21063, 1985 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , значиться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2014 свідок ОСОБА_65 показала місце на пішохідному мостику через р.Уж неподалік будинку № 47 по вул. Грушевського в м. Коростені, де вона знайшла сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар».

З протоколу огляду предмету від 15.07.2014 встановлено, що оглянуто сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», отриману від свідка ОСОБА_66 при вставленні картки до мобільного телефону висвітився номер НОМЕР_8 . В меню «Контакти» ряд номерів абонентів, в тому числі: «Батько НОМЕР_9 », «Гриша , Мати НОМЕР_10 ».

Згідно з протоколом обшуку від 05.05.2014 за адресою АДРЕСА_2 в сараї було виявлено та вилучено металеву банку з речовиною чорного кольору, 7 циліндричних предметів коричневого кольору, два відрізки капронової мотузки; з будинку вилучено одяг та взуття.

Відповідно до висновку експерта № 2/356 від 16.05.2014 надана на експертизу речовина жовто-зеленого кольору циліндричної форми являється вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом, маса якого становить 4,36 г. Наданий на експертизу фрагмент твердої речовини коричневого кольору є бризантною вибуховою речовиною тротилом, масою 46,19 г.

Зазначені докази є належними, допустимими та оцінюються судом у їх сукупності та взаємозв`язку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинність в умисному вбивстві ОСОБА_12 суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями, отриманими в ході слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 , які підтверджуються іншими дослідженими доказами. Так, під час слідчого експерименту розповів та показав на місці, де саме та з якою метою він із ОСОБА_7 підійшли до автомобіля ОСОБА_12 , як ОСОБА_12 вийшов з машини, як, чим та куди він та ОСОБА_7 наносили ОСОБА_12 удари, де і як вони прив`язували до тіла металеві труби, які взяли в сараї у ОСОБА_7 , в яке саме місце в річці вони викинули тіло ОСОБА_12 , що співпадає з місцем виявлення трупа невідомого чоловіка, зафіксованого у протоколі огляду місця події від 27.04.2014, як після цього вони намагалися завести автомобіль ОСОБА_12 із допомогою ОСОБА_45 , що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_45 , як до них підходили працівники ДАІ, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_67 та ОСОБА_68 , показав місце куди він із ОСОБА_7 відігнали автомобіль потерпілого, що співпадає з місцем виявлення вказаного автомобіля і узгоджується з даними протоколу огляду місця події від 30.04.2014, показав місце на пішохідному містку через річку у м.Коростень, звідки він викидав у річку телефон ОСОБА_12 , що узгоджується і співпадає з даними, отриманими в ході слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_66 , під час якого вона показала місце на містку, де нею була виявлена сім-картка оператора мобільного зв`язку, якою користувався ОСОБА_69 . Кількість та локалізація тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_12 , показання експерта про те, що ударів, які спричинили тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_12 , було не менше восьми, а також подальші дії обвинувачених (прив`язування до тіла металевих труб та викидання в річку) свідчать про наявність прямого умислу на спричинення смерті ОСОБА_12 . Вчинення таких дій в ході спроби заволодіти чужим майном, коли потерпілий виявився в автомобілі, свідчить про наявність мети полегшити вчинення злочину та приховати його вчинення.

Показання свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_47 не спростовують обставин, встановлених в ході дослідження інших доказів. З їхніх показань вбачається, що ОСОБА_6 просив у ОСОБА_7 допомоги, проте дані свідки очевидцями події не були, їхні показання не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 інкримінованих йому дій не вчиняв, і з уривків фраз, які вони почули від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , можна зрозуміти, що ОСОБА_6 вбив людину, але відомостей про те, що ОСОБА_7 в цьому участі не брав, ці показання не містять.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив правдивість показань ОСОБА_7 , пояснивши, що під час досудового розслідування на нього чинився тиск, суд бере до уваги роль ОСОБА_7 у відносинах які склалися між обвинуваченими, певний його вплив на ОСОБА_6 внаслідок існування різних факторів, в тому числі свого неформального статусу, що виявляється при оцінці поведінки обвинувачених в ході судового розгляду, те, що він відмовився давати показання суду, та лише після настійних запитань ОСОБА_7 підтвердив, що останній каже правду. Також суд бере до уваги, що під час слідчого експерименту був присутній захисник ОСОБА_6 , він сам показував учасникам слідчої дії, куди їм треба рухатися і конкретні місця, де все відбувалося, без вказівок збоку інших. Відомості щодо неправомірних дій працівників міліції перевірялися, і щодо цього факту кримінальне провадження було закрито, що підтверджується відповідною постановою, яка міститься у матеріалах справи. Слідчий експеримент з ОСОБА_6 проводився 06.05.2014, тобто до отримання слідством ряду інших відомостей, в тому числі до отримання висновку судово-медичної експертизи, до проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_66 , тому працівники міліції не могли змусити ОСОБА_6 показувати все саме відповідно до цих відомостей, які ще не були відомі слідству.

Фактично відомості, отримані в ході слідчого експерименту з ОСОБА_6 співпадають з показаннями ОСОБА_7 стосовно більшості деталей розвитку подій 14.04.2014 і у подальші дні, окрім власне нанесення самих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 співпадає описане ними місце події, проте різняться показання у тому хто, куди і чим наносив удари ОСОБА_12 . В цій частині суд надає перевагу відомостям, отриманим в ході проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, зокрема з висновком судово-медичного експерта та показаннями експерта в судовому засіданні про те, що ударів було не менше 30, а ОСОБА_6 показував нанесення числених ударів як ним, так і ОСОБА_7 по різних частинах тіла ОСОБА_12 . В той же час ОСОБА_7 розповідає лише про один удар, нанесений ОСОБА_6 .

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та кваліфікує їхні дії :

- за п.9,12 ч.2 ст.115 КК України як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою приховування іншого злочину та полегшення його вчинення;

- за ч.3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;

- за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.3 ст. 357 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному заволодінні офіційним документом, реєстраційним талоном на автомобіль та важливим документом посвідченням водія.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 також обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за наступних обставин. ОСОБА_7 на початку червня 2012 року на ділянці місцевості, неподалік проїзної частини вул. Селезньова в м. Коростені Житомирської області та виробничої території ВАТ «Трудовий коллектив «Коростенський щебзавод» незконно придбав-знайшов фрагмент твердої речовини циліндричної форми коричневого кольору та вісім гранул циліндричної форми жовто-зеленого кольору. Після чого, достовірно знаючи, що вказані речовини являються порохом і тротилом та те, що без передбаченого законом дозволу їх зберігати заборонено, незаконно зберігаючи їх при собі, переніс до свого місця проживання та територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де помістив їх на стелажі у підсобному приміщенні та незаконно зберігав до 05 травня 2014 року.

05.05.2014 року, о 16 годині 40 хвилин в ході проведення обшуку господарського приміщення прилеглого до будинку АДРЕСА_2 , на стелажі були виявлені та вилучені до Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області фрагмент твердої речовини циліндричної форми коричневого кольору та вісім гранул циліндричної форми жовто-зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 2/356 від 16.05.2014 року є бризантною вибуховою речовиною тротилом, массою 46,19 гр. та вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним порохом, массою 4,46 гр., які ОСОБА_7 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Прокурором 22.01.2021 в суді було змінено обвинувачення щодо ОСОБА_7 , обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України було виключено. Потерпілі відповідно до положень ч.3 ст. 338 КПК України підтримали обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Суд визнає недоведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, оскільки суду не було надано достатніх належних і допустимих доказів. Щодо даного епізоду матеріали кримінального провадження містять лише протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , та висновок експерта, відповідно до якого виявлені предмети є вибуховими речовинами, проте на підставі даних доказів не можна прийти до висновку про належність вибухової речовини ОСОБА_7 та доведеність вини поза розумним сумнівом, враховуючи той факт, що домоволодіння йому не належало.

Суд також визнає недоведеним викрадення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зимової куртки ОСОБА_12 .

Обираючи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, відомості, які характеризують їх особи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 115 та ч.3 ст. 289 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, передбачене ч.2 ст. 185 КК України до категорії нетяжких злочинів, передбачене ч.3 ст. 357 КК України до категорії кримінальних проступків.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий 29.03.2013 Коростенським міськрайонним судом за ч. 2 ст.286, ст.ст. 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 ,є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що внаслідок дії обвинувачених настала смерть людини, наявність обтяжуючих обставин та відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, негативну характеристику на ОСОБА_6 та задовільну характеристику на ОСОБА_7 , те, що обидва раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, думку потерпілих, суд приходить до висновку, що їм необхідно призначити покарання в межах санкцій статей, за якими вони визнаються винними, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, оскільки їх виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення під час іспитового строку, встановленого йому вироком Коростенського міськрайонного суду від 29.03.2013, виходячи з вимог ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, до призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, яке належить відбувати реально, необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

У кримінальному провадженні потерпілими заявлений цивільний позов до обвинувачених про стягнення з обвинувачених на користь ОСОБА_25 5719,56 грн. матеріальних збитків та 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнення на користь ОСОБА_10 100000 гривень моральної шкоди.

Стосовно вимог за цивільним позовом про відшкодування потерпілим спричиненої матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування позовних вимог потерпілими надано копію акта реалізації блюд № 145 від 01.05.2014 на поминальний обід на суму 3500,50 грн., та копії квитанцій до прибуткових касових ордерів, товарних чеків та накладних на придбання ритуальних товарів на суму 2552,06 грн.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Така позиція викладена у постанові ВС/КЦС № 554/1793/15-ц від 19.03.2018.

Тому, виходячи із зазначених норм права матеріальна шкода доведена на суму 2552,06 грн. Відповідно до розписки, наявної в матеріалаї справи ОСОБА_25 отримала від матері ОСОБА_6 4000 гривень на поховання сина. Враховуючи викладене, розмір доведеної матеріальної шкоди і докази щодо суми відшкодування, у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом встановлено, що в результаті злочинних дій обвинувачених помер член сім`ї потерпілих і ця втрата є непоправною, що беззаперечно порушило звичайний життєвий ритм і як наслідок спричинило моральні страждання, тому суд вважає що потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди, і заявлені ними суми з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості, і позов в цій частині підлягає задоволенню.

У справі наявні судові витрати в розмірі 491 грн. 90 коп. на проведення судово-хімічної експертизи, проте за епізодом обвинувачення, під час розслідування якого проводилась дана експертиза, ОСОБА_7 визнається невинуватим, тому підстав для їх стягнення з обвинувачених немає.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили суд вважає можливим змінити на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово покидати житло, оскільки такого запобіжного заходу буде достатньо для запобігання існуючим ризикам, та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9,12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:

- за п. 9, п.12 ч. 2 ст.115 КК України 13 (тринадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.289 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 29.03.2013 року, яка складає 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, та остаточно визначити до відбування покарання ОСОБА_7 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України виправдати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 05.05.2014 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 05.05.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж до 28 березня 2021 року, змінити на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_5 , без дозволу суду.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9,12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:

- за п. 9 та п. 12 ч.2 ст.115 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.289 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 05.05.2014 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення починаючи з 05.05.2014 по день його фактичного звільнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 28 березня 2021 року, заборонивши ОСОБА_6 цілодобово залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_6 , без дозволу суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 задовольнити частково. Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_25 150000 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити. Стягнути солідарно з обвинувачених, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 100000 грн. моральної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні: дві металеві труби, одяг, два відрізки капронової мотузки, мікрооб`єкти, подібні до волосся, полімерну каністру, два недопалки цигарок, вибухові речовини, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Коростенського МРВ УМВС України в Житомирській області знищити. Сімкарту оператора мобільного зв`язку „Київстар, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_25 - залишити ОСОБА_25 .

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3