Справа № 192/247/19
Провадження № 1-в/192/42/21
Ухвала
Іменем України

10 лютого 2021 року смт. Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Солоне клопотання начальника Солонянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування строку випробування та направлення засудженого
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,
в місця відбування покарання, а також вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до вимог діючого законодавства, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Начальник органу пробації звернувся до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст.78 КК України у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджений злісно порушує обов`язки, покладені на нього судом, які передбачені ст. 76 КК України, систематично не прибуває на виклики органу пробації, де його було постановлено на облік та установлено дні реєстрації, не проінформувавши відповідні уповноважені органи з питань пробації, а також вчиняє адміністративні правопорушення.
Представник відділу з питань пробації клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Прокурор підтримав заявлене клопотання з мотивів наведених в ньому.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, суду пояснив, що він дійсно декілька разів своєчасно не з`явився на реєстрацію без поважних причин, оскільки один раз у нього був приступ епілепсії, а другий раз він не пам`ятає чому, а також був притягнутий до адміністративної відповідальності у сфері порушень що посягають на громадський порядок і громадську безпеку.
Захисник вважав, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки відділом пробації не доведено систематичність вчинення засудженим порушення правил реєстрації та наголосив, що відділ пробації звернувся з клопотанням, а КВК України передбачає звернення із поданням. Просив у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши прокурора, представника відділу з питань пробації, засудженого та захисника, дослідивши клопотання, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України - питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.3 ст. 539 КПК України - клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 було засуджено 03.06.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України і йому було призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, який набрав законної сили 01.07.2020 року, внесені зміни до санкції статті 185 ч. 1 КК України. Санкція у виді позбавлення волі за вказане діяння не існує.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про необхідність задоволення клопотання відділу пробації в частині визначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у виді 2-х років обмеження волі.
Також судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 03.09.2020 року прибув до органу пробації, де був ознайомлений з обов`язками покладеними на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Того ж дня засудженому було винесено постанову про дні явки на реєстрацію, згідно з якою він повинен з`являтися на реєстрацію кожен перший вівторок місяця.
Після цього, засуджений ОСОБА_7 06.10.2020 року не з`явився на чергову реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, причини неявки не повідомив, підтверджуючі документи не надав, за що йому 20.10.2020 року було винесено застереження у виді письмового попередження. Під час надання пояснень, ОСОБА_5 повідомив про те, що дійсно не з`явився на реєстрацію оскільки у нього був приступ епілепсії, але жодних підтверджуючих документів у нього не має.
Однак, не зважаючи на письмове попередження, 05.01.2021 року засуджений знову не з`явився на чергову реєстрацію. При наданні пояснень повідомив, що проходив медичне обстеження, про те жодних підтверджуючих документів не долучив.
Також, ОСОБА_5 01.09.2020, 01.09.2020, 24.09.2020, 16.12.2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178 КУПАП, за що йому призначені покарання у виді попередження, за ч.2 ст. 178 КУпАП - штраф та за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративний арешт.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання"від 24 жовтня 2003року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з умовами та порядком відбуття покарання визначеного вироком суду, а також наслідками їх невиконання, свідомо систематично не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, жодного разу не надав підтверджуючі документи щодо свого неприбуття, вчиняв адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженого до органу пробації.
Під час розгляду подання суд переконався у тому, що ОСОБА_5 , безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених судом, як умов відбування покарання з випробуванням, байдуже відноситься до наслідків порушення умов відбування покарання з випробуванням.
Оскільки вищевикладені факти свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а також неможливість його виправлення без реального відбування покарання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Суд вважає, що вжиття органом пробації, в якості назви документа при зверненні до суду слова клопотання, замість подання, не може вважатись самостійною підставою для відмови, оскільки по своїй суті і подання і клопотання несуть одне змістове навантаження. Окремо суд звертає увагу, що звертаючись до суду орган пробації просив не тільки скасувати строк випробування, а й привести вирок суду у відповідність до вимог діючого законодавства, що здійснюється на підставі клопотання зацікавленої особи, що відповідає вимогам ст. 539 КПК України.
Керуючись викладеним та ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 57, 58 КВК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Солонянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» - задовольнити.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Відмінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.
У відповідності до ч. 2 ст. 57КВК України направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування покарання, яке призначено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 року за ч.1 ст.185 КК України із змінами внесеними даною ухвалою у вигляді 2 років обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до обмеження волі.
Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з дня його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1