Дата документу 02.10.2020 Справа № 554/6598/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями в моє провадження 01.10.2020 надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.
В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 заяву ОСОБА_4 підтримала та прохала її задовольнити.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_5 не з`явилась.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до такого висновку.

Встановлено, що 21.07.2020 до Октябрського районного суду м. Полтава надійшла скарга ОСОБА_4 (справа №554/6598/20; 1-кс/554/10131/2020), котра згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді передана слідчому судді ОСОБА_5

01.10.2020 року від скаржника ОСОБА_4 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.
В обґрунтування своєї заяви зазначає, що згідно ухвали Вищої ради правосуддя від 15.06.2020 року відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_5 за скаргою ОСОБА_4 на дії слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду справи №554/11727/15-к (провадження №554/16997/2019). Крім того, вказує, що слідчим суддею ОСОБА_5 при розгляді скарг ОСОБА_4 неодноразово порушувалися його права, що на його думку, викликає сумнів в неупередженості та необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КПК України усі відводи, крім відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, під час досудового слідства розглядає інший суддя цього ж суду.

Відповідно до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члені його сім`ї заінтересовані в результаті провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно п. 2 Рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017, зміненого Рішенням Ради суддів України № 13 від 01.03.2019, наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги надії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України.

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо права будь-якої особи на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, в тому числі і щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи.

Як неодноразово зазначали члени Вищої ради правосуддя у висновках за результатами перевірки відомостей, викладених у повідомленнях суддів про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, системний аналіз норм чинного законодавства вказує на те, що саме по собі звернення з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя та/чи із заявою про злочин до закінчення судового розгляду справи не є ознакою впливу на суд чи втручання у діяльність суду крім випадку, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Погроза звернення чи звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді не є доказом спроби незаконного впливу на безсторонність судді, не може свідчити про тиск та втручання в діяльність суду під час розгляду конкретної справи.

Суддя повинен виконувати професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Як зазначено у Висновку Консультативної ради європейських суддів № 18 (2015) «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії», довіру й повагу потрібно постійно завойовувати і зберігати за допомогою відмінної роботи судів на основі найвищих стандартів. Судді повинні визнати, що вони є публічними особами і їм не слід бути занадто чутливими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки відсутні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 82, 107, 309 КПК України , суд ,-

п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви скаржника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1