Справа № 182/6999/20
Провадження № 1-кп/0182/206/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.01.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 № 0000334 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, з освітою 9 класів, не одружений, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника н/л ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Неповнолітній ОСОБА_3 04.09.2020 приблизно о 16.00 год. знаходився поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік від якого останній мешкає, де побачив цуценя породи американський стафордшир-тер`єр, яке належить сусідці ОСОБА_3 - ОСОБА_7 .
В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знаючи, що цуценя належить його сусідці ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
В той же день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав цуценя породи американський стафордшир-тер`єр, ринкова вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 362 від 06.11.2020, складає 5 066 грн. 67 коп., яке заніс до двору свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає разом з батьками, та яке в подальшому, у той же день продав своєму знайомому ОСОБА_8 за 200 грн.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 своїми умисним діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5 066 грн. 67 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що у вересні 2020 року він прийшов додому і побачив у провулку цуценя, яке там бігало. Вказане цуценя він забрав, хоча знав, що цуценя належить його сусідці ОСОБА_7 . Цуценя відвів до свого знайомого, який за нього дав йому 200 грн. На протязі доби цуценя було у його знайомого, а потім він дізнався, що його шукають за викрадення цуценя, тому він пішов до знайомого та забрав цуценя, повернувши йому грошові кошти. Цуценя він віддав матері, яка потім його повернула сусідці. Цуценя викрав, бо, по-перше хотів заробити так грошей. А по-друге, сусідка ОСОБА_7 напередодні кричала на його маму та молодшу сестру не розібравшись, і він таким чином, хотів їй помститися. Знайомий, якому він відніс цуценя, мешкає у АДРЕСА_3 . Він знав, що той хоче цуценя, тому і відніс цуценя до нього. На даний час він не навчається, неофіційно підробляє на будівництві. Закінчив 9 класів, більше навчатися не хоче. У скоєному кається. Запевнив суд, що такого більше не повториться.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 її сусід. У неї було цуценя породи американський стафордшир-тер`єр, який утримувався на території домоволодіння, яке у них повністю загороджене. У вересні 2020 р. вони зранку з чоловіком поїхали по справах, приїхали додому в період часу з 20 до 21 год., почали кликати цуценя, потім почали його шукати по вулицях, ходили до сусідів. Знайшли цуценя через соціальну мережу та з`ясували, що це ОСОБА_3 його викрав. На наступний день вона пішла до матері ОСОБА_9 і розповіла про те, що її син викрав цуценя. Однак остання сказала, що її син такого зробити не міг. Потім ОСОБА_5 сама викликала співробітників поліції. В той же вечір ОСОБА_5 з меншою донькою принесла їй цуценя, при цьому сказала, що цуценя сиділо у них на території подвір`я і що його ніхто не викрадав. До цього випадку цуценя ніколи не виходило на вулицю, так як територія їх домоволодіння огороджена. Підозрює, що ОСОБА_3 міг зайшов на територію їх домоволодіння і забрати цуценя. Претензій до обвинуваченого у неї немає. Спричинена шкода їй відшкодована шляхом повернення цуценяти.
Винуватість обвинуваченого, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000334:
- електронним рапортом від 05.09.2020, згідно якого 05.09.2020 о 17.42 надійшло повідомлення до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби 102 про те, що 05.09.2020 о 17.41 за адресою: АДРЕСА_2 , син заявниці ОСОБА_3 , 2003 року народження, 04.09.2020 викрав сусідську собаку породи «алабай» та продав її. Сусіди вимагають повернути собаку. Заявниця ОСОБА_5 (а.п. 17);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.09.2020 потерпілої ОСОБА_7 , у якому вона вказує, що 04.09.2020 в період часу з 18:00 по 21:30. год. невідома особа таємно викрала цуценя породи «алабай», яке знаходилося у АДРЕСА_2 . У викраденні належного їй цуценяти підозрює ОСОБА_3 , 2003 року народження (а.п. 18-19);
- протоколом огляду від 17.11.2020 території відрізку вулиці у приватному секторі за адресою: м. Нікополь, пров. Кручений, 39. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото таблицю. (а.п. 20-23);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 362 від 06.11.2020, відповідно до якого: Ринкова вартість собаки ІНФОРМАЦІЯ_2 , породи стаф-тер`єр, віком 2,5 міс., станом на 05.09.2020, складає 5 066,67 грн. (а.п. 36-39).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, за яким він обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 показала, що в той день вона була вдома та займалася своїми справами. Прийшла донька, яка гуляла на вулиці, принесла собаку і сказала, що собака бігала у провулку, тоді як сусіди поїхали. Вона сказала їй, щоб донька забрала собаку, а коли сусіди приїдуть, щоб віддала її їм. Коли син забирав собаку, вона не бачила. Менша донька потім розповідала їй, що ОСОБА_10 посадив собаку до сумки і пішов. Коли прийшла сусідка, вона сказала, що ОСОБА_10 забрав собаку. Викликала працівників поліції вона. Потім, коли син повернувся додому із собакою, вона з меншою донькою віднесла собаку сусідці. З потерпілою вони не спілкуються. У неї 4-ро дітей. Двоє вже повнолітні. З ними живуть син ОСОБА_11 , 2003 року народження та менша донька, яка ходить до 3-го класу. Вона не працює, а чоловік працює. Після народження найменшої доньки, син ОСОБА_11 почав ревнувати, тому з ним був втрачений контакт, він перестав її слухати, були випадки, коли син не ночував вдома, також він не хотів вчитися. З приводу того, що сталося вона спілкувалася з сином. Впевнена, що син зробив належні висновки і більше не буде вчиняти подібного. Вона здатна контролювати його поведінку та здійснити виховний вплив. Син зробив належні висновки.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно його підзахисного ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вперше вчинив кримінальне правопорушення (проступок), має бездоганну поведінку, задовільно характеризується, вину свою визнає повністю, у скоєному щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, а саме приймав участь в усіх слідчих діях, за викликом слідчого з`являвся завжди. Спричинену потерплій матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого (цуценяти) і потерпіла не має до нього ніяких претензій. Наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав ОСОБА_3 та його законному представнику, відомі.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника і також просив суд закрити кримінальне провадження у відношенні нього. Наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав йому відомі.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника свого неповнолітнього сина і також просила суд закрити кримінальне провадження у відношенні її сина ОСОБА_3 . Наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав їй відомі.
Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, враховує наступне.
Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Ст. 286 КПК України передбачає що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має, оскільки спричинена їй матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого, та не заперечує проти закриття відносно обвинуваченого кримінального провадження, про що надала письмову заяву.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що неповнолітній ОСОБА_3 визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.
Активне сприяння розкриттю злочину слід вважати надання ОСОБА_3 під час досудового слідства допомоги в установленні обставин кримінального провадження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків.
ОСОБА_3 раніше не судимий (а.п. 68), закінчив 9 класів у Комунальному закладі «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 12», де характеризується задовільно (а.п. 73). Офіційно не працевлаштований. Не навчається. Має постійне місце проживання. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 виховується у повній сім`ї матір`ю та батьком, має старших та меншу сестер. Матір та батько, на думку суду, займаються вихованням сина. Йому частково створені умови для проживання, оскільки згідно акту обстеження умов проживання, його умови проживання посередні (а.п. 79). ОСОБА_3 на обліку у секторі ювенальної превенції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не перебував, в поле зору співробітників сектору ювенальної превенції як правопорушник не потрапляв (а.п. 81), у Нікопольському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, сім`я неповнолітнього ОСОБА_3 на обліку не перебувала. Повідомлень від суб`єктів соціальної роботи стосовно ОСОБА_3 не надходило. Протягом 2020 року сім`я ОСОБА_3 до Нікопольського ЦСССДМ за соціальними послугами не зверталась (а.п. 74); в службі у справах дітей Нікопольської міської ради неповнолітній ОСОБА_3 на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставин не перебуває (а.п. 78). На обліку у лікарів психіатра і нарколога обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває (а.п. 70, 72), тому може повністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.
Таким чином, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, потерплій ОСОБА_7 у повному обсязі відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, і претензій до ОСОБА_3 вона не має, а тому у суду є всі підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_5 стосовно звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Також ОСОБА_3 та його законному представнику ОСОБА_5 роз`яснено і вони вірно розуміють наслідки звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності зі вказаних нереабілітуючих підстав.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Керуючись п.1) ч. 2, ч. 6 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України, ст. 45 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 № 0000334 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено
Речові докази відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію ухвали у суді.
Копію вступної та резолютивної частини ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1