1Справа № 335/6413/20 1-кс/335/4064/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 29.07.2020 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївки, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 29 липня 2020 року, приблизно о 05 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння (марихуана), маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на березі річки Дніпро, в районі урочища «Вирва», на території Дніпровського району, Запорізької області, виявив автомобіль «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинені двері, проник до його салону, ключем, який знаходився в автомобілі, завів його двигун і привів автомобіль в рух та керуючи ним, зник з місця події, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

Тим самим, ОСОБА_5 заволодів автомобілем ОСОБА_7 , вартість якого складає 80000 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 29 липня 2020 року, приблизно о 06 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння (марихуана), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Харкова в напрямку м. Сімферополя, на території Василівського району, Запорізької області, зі швидкістю не менше 100 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху поза населеними пунктами. В салоні автомобіля «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир невстановлений чоловік, віком близько 40 років.

Під час руху, в районі 336 км + 51 м вказаної автодороги, поблизу м. Василівки, Запорізької області, на закруглені проїзної частини вліво, діючи зі злочинною недбалістю, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичних засобів, водій ОСОБА_5 , з метою виконання маневру обгону невстановлених попутних транспортних засобів, змінив напрямок руху вліво, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, після чого, випередивши попутні автомобілі, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вправо, застосував гальмування, внаслідок чого допустив занос керованого ним транспортного засобу, виїхав на праве по ходу свого руху узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу.

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 2.1. а), 2.9. а), 10.1, 12.6 ґ), 12.9 б) та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) чинних на момент скоєння ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.6. «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомагістралях не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів не більше 110 км/год., на інших дорогах - не більше 90 км/год»;

- п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7»;

- розділ 34. «Дорожня розмітка.

1. Горизонтальна розмітка.

1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків…

Лінія 1.1 і 1.3 перетинати забороняється».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП, пасажир автомобіля «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , загинув на місці ДТП.

29 липня 2020 року до ЄРДР за № 0000287 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України та за № 0000288 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

30 липня 2020 року постановою прокурора матеріали досудових розслідувань № 0000287 від 29.07.2020 за ч. 2 ст. 286 КК України та № 0000288 від 29.07.2020 ч. 1 ст. 289 КК України об`єднані в одне провадження за № 0000287.

29 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 липня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 вересня 2020 року.

31 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливе до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000287 від 29.07.2020 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України.

29 липня 2020 року до ЄРДР за № 0000287 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України та за № 0000288 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

30 липня 2020 року постановою прокурора матеріали досудових розслідувань № 0000287 від 29.07.2020 за ч. 2 ст. 286 КК України та № 0000288 від 29.07.2020 ч. 1 ст. 289 КК України об`єднані в одне провадження за № 0000287.

29 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 липня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 вересня 2020 року.

31 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено у зв`язку зі складністю кримінального провадження та оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000287 продовжено до 4 місяців, а саме до 29.11.2020 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, те що він має на утриманні двох малолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання у Херсонській область, фактично мешкає у м. Запоріжжя, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, враховуючи той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, яка виразилася у смерті особи, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для зміни запобіжного заходу стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, оскільки даний запобіжний захід з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та продовження існування попередньо встановлених в судовому засіданні ризиків щодо підозрюваного, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Запобіжний захід у вигляді застави не є можливим застосувати до підозрюваного, оскільки відсутні відомості про наявність у нього джерел доходу та можливості внесення за нього застави будь-якими іншими особами.

Особи, які б висловили намір поручитися за підозрюваного, до слідчого судді не звертались.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання слідчого судді, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усуне попередньо встановлених в судовому засіданні ризиків. Крім того, цей запобіжний захід буде занадто м`яким з урахуванням конкретних обставин злочинів та даних про особу підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23.11.2020 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23.11.2020 року включно.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 23.11.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1