Провадження №1-кс/463/104/20
У Х В А Л А

27 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

в м. Львові,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0003121 від 17 грудня 2018 року.

Скаргу мотивує тим, що постанова про закриття кримінального провадження №0003121 є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийняти без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Так, слідчий не вручив йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; не допитав ОСОБА_3 , у якості потерпілого; не провів перехресний допит мене та головного підозрюваного; жодній особі не оголошено про підозру; не провів інших необхідних слідчих дій; факти викладені у змісті постанови є спотвореними, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки слідчий не вправі був брати покази у судового розпорядника ОСОБА_5 , оскільки останньої не було взагалі на місце вчинення кримінальних правопорушень, в залі судового засідання. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, дав аналогічні пояснення. Доповнив, що під час розгляду справи судового розпорядника Львівського апеляційного суду ОСОБА_5 в судовому засіданні не було, а тому вона дала неправдиві покази, а інші судді дали такі показання, оскільки вони захищають суддю ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Оскільки неявка суб`єкта оскарження до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003121 від 17 грудня 2018 року, в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 постановою від 11 червня 2019 року закрив кримінальне провадження №0003121 від 17 грудня 2018 року з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 11.06.2019 року (а.с.115-119), слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність ознак злочину передбаченого ч.1 ст.365 та ч.3 ст.296 КК України в діях судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 , а тому закрив кримінальне провадження за п.2 ч.1 ст.284 КК України.

Так, слідчим в межах розслідування кримінального провадження було допитано суддю Львівського апеляційного суду ОСОБА_6 , суддів Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , секретаря судового засідання Львівського апеляційного суду ОСОБА_9 , судового розпорядника Львівського апеляційного суду ОСОБА_5 , які спростували доводи скаржника про скоєння правопорушення ОСОБА_6 під час розгляду цивільної справи за участю ОСОБА_3 та підтвердили вчинення останнім хуліганства під час проголошення судового рішення.

Також слідчим було оглянуто наданий Львівським апеляційним судом інформаційний носій, на який здійснювалося фіксування судового процесу з розгляду цивільної справи №462/3593/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про виплату середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку при звільненні, ОСОБА_3 неодноразово в грубій формі перебивав суддю-доповідача, не реагуючи на зауваження. Під час проголошення ухвали ображав суддів, нецензурно виражався. Записів, які б свідчили про вчинення суддею ОСОБА_6 неправомірних дій стосовно ОСОБА_3 , не виявлено.

З матеріалів провадження також вбачається, що заявник ОСОБА_3 викликався для допиту, проте, як зазначено в постанові слідчого, останній в усній формі відмовився від дачі показань, оскільки вважає себе потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що з показаннями свідків не погоджується, а на звукозаписі не зафіксовано що відбувалося фізично у судовому засіданні. Разом з тим, він визнав, що доказів спростувати вказані обставини у нього не має, відеозапис із камер відеоспостереження відсутній.

Слідчий суддя не погоджується із доводами скаржника, які зводяться до незгоди із обраним слідчим способом розслідування кримінального провадження, та непроведенням, на його думку, необхідних слідчих та процесуальних дій. Вказані доводи є безпідставними та жодним чином не мотивованими, скаржник не мотивує необхідність проведення таких як і наслідки їх невчинення. Доводи щодо неоголошення жодній особі про підозру є безпідставними, оскільки таке здійснюється у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні ознак злочину. Також доводи про спотворення фактів та ненадання оцінки доказам слідчим, як і відсутність у судовому засіданні судового розпорядника і дача нею завідомо неправдивих показань, також жодними доказами не підтверджено, а навпаки такі твердження скаржника спростовані даними слідства.

Окрім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 24 липня 2019 року детективом НАБУ було прийнято постанову про закриття кримінального провадження за ст.364 КК України по даному факту в зв`язку із відсутністю в діяннях судді ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані, вбачає відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають показання заявника, окрім того, сам скаржник не наводить якими іншими слідчими діями можна спростувати висновки слідства про відсутність складу злочинів, які розслідувалися, а відповідно в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

З врахуванням доводів скаржника, слідчий суддя приходить до переконання, що слід поновити строк на оскарження постанови, оскільки дійсно строк було пропущено з поважних причин у зв`язку із переглядом судами вищих інстанцій ухвали про залишення скарги без розгляду.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0003121 від 17 грудня 2018 року.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0003121 від 17 грудня 2018 року, відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 01 вересня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1