ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/490/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/2432/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року повернуто засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2018 року.

8 червня 2020 року до Харківського апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року, обґрунтовуючи його тим, що він не згоден з висновками суду першої інстанції, що зазначені в оскаржуваному судовому рішенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого, який підтримав своє клопотання,заперечення прокурора щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, дійшла висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2018 року проведено за участю засудженого в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова з ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)»(арк.64-65 суд. пров.).

За наслідками судового розгляду у цьому судовому провадженні 22 листопада 2018 року було ухвалено судове рішення, яким повернуто засудженому ОСОБА_7 його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2018 року.
Копію цієї ухвали від 22 листопада 2018 року направлено до ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» для вручення засудженому ОСОБА_7 , яку останній отримав 03 грудня 2018 року (арк.156 2-ої частини особової справи засудженого).

Крім того, з резолютивної частини зазначеної ухвали суду першої інстанції вбачається, що засудженому роз`яснено, що він має право на подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії судового рішення (арк. 68 суд. пров.).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року повернуто засудженому ОСОБА_7 його апеляційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року з тієї підстави, що апеляційна скарга хоча і датована 30 листопада 2018 року, але вона подана до Харківського апеляційного суду лише 08 січня 2019 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (арк.78, 81 суд. провадження).

Копію ухвали Харківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року засуджений ОСОБА_7 отримав 22 лютого 2019 року (арк.187 2-ої частини особової справи засудженого).

У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Згідно норми ч.3 ст.395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Матеріали особової справи засудженого не містять даних про те, що засудженим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту отримання ним копії ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року. Цих відомостей також не надано засудженим і під час апеляційного розгляду.
Крім того, засуджений не оскаржував в касаційному порядку ухвалу Харківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року про повернення йому апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року.
Доводи засудженого, що зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, стосуються лише його незгоди з мотивами прийнятого судового рішення суду першої інстанції від 22 листопада 2018 року, але вони не містять відомостей про поважність пропуску засудженим строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року (арк.110 суд. пров.).
Засуджений ОСОБА_7 подав до Харківського апеляційного суду через адміністрацію установи виконання покарань апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року лише 08 червня 2020 року, тобто більше ніж через півтора роки після отримання ним копії оскаржуваного судового рішення та більше ніж через рік з моменту отримання копії ухвали Харківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року (арк.110, 111 суд. пров.).

Твердження засудженого про необґрунтованість та помилковість висновків суду першої інстанції, що зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року, не свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).
За таких обставин, засудженим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга із значним пропуском строку на апеляційне оскарження та в клопотанні не наведено жодної об`єктивної обставини щодо неможливості своєчасного його оскарження, відповідно до вимог чинного КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року, внаслідок чого належить відмовити в його задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 117, 399, 405 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2018 року повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але можебути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання ним копії повного тексту судового рішення.

Головуючий -

Судді -