УХВАЛА
20 липня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, за доводами сторони обвинувачення ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 31.08.2012 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 240 год. громадських робіт, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 28.11.2012 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 20 днів позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.04.2013 року за ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді З років 20 днів позбавлення волі, звільнений 13.03.2015 року відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року про скорочення невідбутої частини покарання на 1/2 відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», вчинивши 14.03.2018 злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, за який був засуджений вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.02.2020 року до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні ряду повторних корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість його обвинувачення підтверджується рядом зібраних в ході досудового розслідування доказів, перелік яких зазначено у скерованому до суду реєстрі матеріалів досудового розслідування, в їх сукупності. Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 11.01.2020 року щодо ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою слідчого судді цього ж суду від 05.02.2020 до 09.04.2020 включно, а потім ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 28 травня 2020 року до 20 липня 2020 року включно.
Передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які були враховані слідчим суддею, а потім судом, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просили змінити запобіжний захід та обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.
Згідно вимог ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має правообрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Заслухавши учасників судового провадження, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу, просили обрати щодо нього інший запобіжний захід не пов?язаний з позбавленням волі, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , під вартою.
Так, строк тримання під вартою завершується 20 липня 2020 року, відтак прокурор просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
При вирішенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, які згідно статті 12 цього Кодексу, класифікуються як тяжкі злочини, строк покарання за який передбачено до 6 років позбавлення волі.
Перебуваючи на волі може впливати на потерпілих, свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також з цією ж метою може переховуватись від суду.
Хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, і не є безумовною підставою для обрання чи продовження щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами, про які вказав прокурор у клопотанні, це також враховується.
При цьому суд не вбачає достатніх об`єктивних даних, які б слугували належною правовою підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 , на даному етапі судового розгляду запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, який, на думку суду, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вказані обставини є свідчення того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, виходячи з положень ст. ст.177, 178, 183 КПК України, враховуючи матеріали поданого клопотання, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд прийшов до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання у вигляді реального позбавлення волі, яке йому загрожує, ОСОБА_4 , в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу з високою вірогідністю буде переховуватись від суду задля уникнення покарання. Також ОСОБА_4 , є особою судимою вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.04.2013 за ч.2 ст.389 КК України, тобто за ухилення від виконання громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Вказане свідчить про схильність обвинуваченого ухилятися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а в той же час відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 за місцем проживання.
Крім того, в обґрунтування ризику, передбаченого у п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , будучи обізнаним про анкетні дані та адреси проживання потерпілих, в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, матиме реальну можливість здійснювати на них незаконний вплив у будь-якій формі з метою схиляння до вчинення дій на свою користь (перешкоджати явці до суду, погрожувати з метою зміни останніми своїх показань, які згідно ч. 4 ст. 95 КПК України матимуть доказове значення лише після допиту цих потерпілих в судовому засіданні), оскільки судовий розгляд ще не розпочався та судом не допитано жодного свідка та потерпілого.
ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі корисливих. Зокрема, він був засудженим вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 31.08.2012 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 28.11.2012 за ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 3 років 2 днів позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.04.2013 року за ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 20 днів позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 13.03.2015 по відбуттю строку покарання, однак в подальшому на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, вироком Іваничівського районного суду Волинської області визнаний винним у його вчиненні та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На даний час є судимим, судимість не знята та не погашена, а відтак має юридичне значення у справі.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу -задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії цього запобіжного заходу визначити терміном на 60 (шістдесят) днів, з 20 липня 2020 року по 17 вересня 2020 року включно.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
1) прибувати у судові засідання Володимир-Волинського міського суду Волинської області;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності вказаних документів).
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України у Волинській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі СІЗО .
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Володимир-Волинський міський суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження та Луцькому слідчому ізолятору.
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Волинського апеляційного протягом семи днів, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1