ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1525/20 Справа № 195/1749/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000378, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
підозрюваного за ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2020 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2020 року без визначення застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст. 187 КК України, що підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, та встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженню, скоїти інший злочин, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також додано матеріали свідчать про небезпеку для оточуючих людей, тому слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку останнього та застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого і обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід.
Своє вимоги захисник обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки під час розгляду клопотання не доведено обгрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , а також, що встановлені ризики виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу При цьому слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не врахував дані про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, а також, що запобіжний захід не є карою, а засобом виконання зобов`язань.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що Томаківським ВП Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000378 від 02 листопада 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187КК України (а.с. 3)
Того ж дня, ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України(а.с.4-5), а на наступний день вручено повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. (а.с.15-18)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187, КК України, яка підтверджується показаннями потерпілих, протоколом впізнання особи за фотознімком, протоколом огляду місця події.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інший злочин, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про характеризуючі дані ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та встановлених ризиків.
Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_7 наданих під час апеляційного перегляду, про недозволені методи проведення досудового розслідування та незадовільним станом здоров`я, то на час апеляційного розгляду вони не підтвердженні, апеляційним судом за заявою підозрюваного прийнято відповідні рішення, тому підстав для скасування рішення слідчого судді на даний час не має.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст.405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2020 року без визначення застави -залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4