Єдиний унікальний номер 448/47/21
Провадження № 1-кс/448/39/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

25.01.2021 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), перекладача ОСОБА_7 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010 від 16.01.2021 року, погоджене із заступником начальника Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , турка, громадянина Турецької Республіки, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого (зі слів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із заступником начальника Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000010 від 16.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, звернувся до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме в організації, керівництві та сприянні незаконного переправлення кількох осіб - громадян Турецької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон з України до Республіки Польща.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2021 року громадянин Турецької Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово проживає в АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, організував незаконне переправлення двох осіб, а саме громадян Турецької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон з України до Республіки Польща.

Попередньо, Демір Мустафа з метою працевлаштування та покращення умов життя, разом зі своїм давнім другом - громадянином Турецької Республіки ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішив потрапити на територію України. Для цього, 30.11.2020р. вони придбали квитки на літак сполученням «Анкара - Київ» та прибули на територію України, де поселились для нетривалого проживання за вказаною вище адресою. Демір Мустафа влаштувався працювати механіком в одному із СТО м.Києва, а ОСОБА_13 - водієм в службі таксі «Bolt».

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення вищевказаних двох осіб через державний кордон України, обманним шляхом, залучив свого товариша ОСОБА_13 , котрий повинен був доставити двох осіб до державного кордону України з Республікою Польща. Даними особами являлися громадяни Турецької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрі перебували в м.Одеса.

12.01.2021р. ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок на мобільний номер телефону: НОМЕР_1 до громадянина Турецької Республіки Кан Емрал. Під час розмови останній визначив місце зустрічі, а саме: головний залізничний вокзал м. Львова та дав вказівку прибути туди 14.01.2021р. ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 потягом сполучення «Одеса - Львів» вирушили до місця зустрічі. У свою чергу, до місця зустрічі вирушили і ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_13 , котрий керував заздалегідь підготовленим транспортним засобом марки «Ford Fiesta» р/н НОМЕР_2 .

14.01.2021р. близько 15:20 год. на головному залізничному вокзалі м.Львова відбулась вказана зустріч, одразу після якої ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 транспортним засобом марки «Ford Fiesta» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 вирушили до напрямку лінії державного кордону України з Республікою Польща. Прокладений маршрут до пункту прибуття вказував ОСОБА_5 за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J4+», використовуючи мобільний додаток «Яндекс навігатор».

Цього ж дня близько 17:40 год., прибувши до ділянки території між с.Шегині та с.Биків Мостиського району Львівської області, ОСОБА_5 , усвідомлюючи порядок перетину державного кордону України та незаконність його перетинання поза пунктами пропуску, без відповідних на це документів, усвідомлюючи характер протиправних дій, супроводжуючи громадян Турецької Республіки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , разом з останніми направився в напрямку лінії державного кордону України.

Згодом, 14.01.2021р. близько 17:50 год. працівниками ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 в напрямку 506 п/зн. на відстані близько 300 метрів від державного кордону України, поблизу с.Биків Мостиського району Львівської області, затримано громадян Турецької Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) під час їхньої спроби переправлення через державний кордон України в Республіку Польща.

Вказує, що 16.01.2021 року відомості за вказаним вище фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а 22.01.2021 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_16 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ; протоколом тимчасового доступу до речей і документів; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, такий ніде не працює, не має постійного місця проживання в Україні, відповідно в будь-який час може покинути територію України, може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З огляду на наведене, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання. Дане клопотання мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; такий не має постійного місця проживання в Україні та у місці його тимчасового перебування відсутні міцні соціальні зв`язки; він може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема незаконно впливати на свідків. Просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене слідчим клопотання з наведених слідчим підстав, вважаючи, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема є можливість незаконного впливу підозрюваного на свідків; є висока вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; існує можливість перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначила, що з урахуванням тих обставин, що підозрюваний не має на території України ні постійного місця проживання, ні міцних соціальних зв`язків, ні засобів для існування, в тому числі грошових коштів для проживання в готелі чи іншому житлі, то такий в будь-який час може покинути територію України. Вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликаючись на те, що зазначені стороною обвинувачення ризики є лише припущеннями, оскільки такі не підтверджені належними та достатніми доказами. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що готовий «співпрацювати зі слідством», визнає, що у зв`язку зі складним майновим становищем намагався потрапити в країни Європи, однак не знав законодавства України; не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, а має намір проживати в м.Києві та готовий з`являтись на всі виклики слідчого; він звернеться за фінансовою допомогою до знайомих за кордоном та на отримані грошові кошти проживатиме в готелі; готовий віддати правоохоронним органам на зберігання паспорт та посвідчення водія.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та проаналізувавши клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За змістом ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Тобто, виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Згідно ст.194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Встановлено, що 16.01.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України за наступним викладом обставин: 14.01.2021р. о 17.50 год. працівниками ДПСУ Львівського прикордонного загону неподалік ПП «Шегині», що в с.Шегині Мостиського району Львівської області, затримано трьох осіб чоловічої статі, а саме громадян Туреччини за спробу незаконного перетину Державного кордону України.

22.01.2021 року ОСОБА_21 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, - в організації, керівництві та сприянні незаконного переправлення кількох осіб - громадян Турецької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон з України до Республіки Польща.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом адміністративного затримання від 14.01.2021р.; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.01.2021р.; показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням обставин даного кримінального правопорушення та вагомості наявних доказів вчинення такого саме ОСОБА_5 , враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є іноземцем, немає постійного офіційного місця проживання та не має будь-якого джерела доходу на території України, не має грошових коштів для найму готелю чи будь-якого іншого житла на території України, натомість має зв`язки за кордоном, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення на території України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке відповідно до ч.2 ст.332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років; враховуючи суворість покарання, передбаченого за вчинення злочину, що інкримінований підозрюваному, а відтак існування вірогідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, що відповідно може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення на території України та такий може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за ґрунтовні доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, про обрання якого, в свою чергу, наполягав захисник підозрюваного.

Крім того, можливість застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання ускладнена у зав`язку з відсутністю в підозрюваного постійного місця проживання чи перебування території України, так і відсутність у нього грошових коштів для найму готелю чи будь-якого іншого житла на території України.

З огляду на наведене, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 до нього необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , вважаю, що тримання під вартою є виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Підсумовуючи, слідчий суддя приходить до переконання, що саме такий запобіжний захід є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А відтак, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення (злочину) у сфері недоторканості державних кордонів; за вчинення злочину, визначеного ч.3 ст.332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років; такий є іноземцем та володіє зв`язками за кордоном, враховуючи характер зазначеного правопорушення та інтереси суспільства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2270*60=136200 грн., оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, однак із визначенням застави в сумі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 205, 309, 371-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 25.03.2021р. включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) заставу в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження згідно викликів;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває місто Львів, без дозволу слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання (перебування);

4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 березня 2021 року включно.

Строк дії даної ухвали встановити до 25.03.2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ).

Виконання даної ухвали доручити Мостиському ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляцію безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1