Справа № 541/1670/20
Провадження № 1-кс/541/720/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

07 вересня 2020 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :
04.09.2020 прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ 4316», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номерне позначення НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , визначивши місцем його зберігання майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, оскільки даний транспортний засіб визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні Зважаючи на що необхідно запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000104 від 03.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження слідчим було вилучено вищезгаданий транспортний засіб, який, на даний час, перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Прокурор зазначає, що автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, арешт вказаного автомобіля є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, проведення експертних досліджень, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник автомобіля, ОСОБА_4 просив не позбавляти його права користування згаданим автомобілем та передати його на відповідальне зберігання власнику .

Суд, заслухавши пояснення прокурора, власника майна, перевіривши та проаналізувавши долучені до клопотання докази приходить до переконання, що воно підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, з яким звертається особа з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на речовий доказ - автомобіль марки «ЗИЛ 4316», д.н.з. НОМЕР_1 ,1987 року випуску, оскільки він має безпосереднє відношення до кримінального провадження внесеного до ЄРДР 03.09.2020 за №0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, яке розслідується Миргородським ВП ГУНП в Полтавській області.

Зазначене в клопотанні майно визнане постановою слідчого речовим доказам по справі.

Незастосування арешту транспортного засобу може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З метою захисту прав та охоронюваних інтересів власника майна, можливості використання за призначенням такого майна, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора, а саме: накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником вилученого майна, передавши його на відповідальне зберігання власникові - ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником ОСОБА_4 стосовно вилученого майна:
автомобіля марки «ЗИЛ 4316», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номерне позначення НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , що проживає за адресою Полтавська область, Великобагачанський район, с. Степанівка, та зобов`язавши останнього за першою вимогою слідчого, експерта надати транспортний засіб для його огляду;

Дозволити власнику ОСОБА_4 користуватися транспортним засобом «ЗИЛ 4316», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номерне позначення НОМЕР_2 .

Копію цієї ухвали для виконання та контролю за діями працівників Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_6