УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" липня 2020 р. Справа № 596/929/20

Провадження № 1-кп/596/105/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження №0000085 від 27 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого в ДП «Закупнянський кар`єр», раніше не судимого, за ст. 366-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу № 285 о/с від 14 жовтня 2014 року виданого начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області із 14 жовтня 2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду помічника дільничого інспектора міліції СДІМ МТБ Гусятинського РВ, з випробувальним терміном 9 місяців та присвоєно спеціальне звання рядовий поліції.

07 листопада 2015 року згідно наказу № 25 о/с, виданого начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, молодшого сержанта міліції ОСОБА_4 призначено поліцейським Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та присвоєно йому спеціальне звання капрал поліції.

09 грудня 2016 року згідно наказу № 289 о/с, виданого начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, капрала поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

10 липня 2018 року згідно наказу № 201 о/с, виданого начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до пп. з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України Про запобігання корупції та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції, примітки до ст. 366-1 КК України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.

Згідно абзц. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність , зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України Про запобігання корупції, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього обов`язків має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Ч. 5 ст. 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів.

Відповідно до пп. 3 п. 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність таку діяльність . Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 Правил Заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, визначено , що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 , зобов`язаний був до 01 квітня 2019 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік шляхом заповнення відповідної форми на веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі.

Згідно інформації отриманої в порядку здійснення тимчасового доступу від Національного агентства з питань запобігання корупції 04 червня 2020 року ОСОБА_4 останній раз вчиняв дії на порталі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 10.07.2018 року та завершив сеанс користувача о 09:04:47. Проте, станом на 22.06.2020 року, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період 01.01.2018 року по 31.12.2018 року ОСОБА_4 не подав, хоча зареєструвався в Реєстрі 15.03.2017 року. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення ч.2 ст. 45 Закону після звільнення не подав до 01 квітня 2019 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення за ст. 366-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що ним дійсно при обставинах, встановлених досудовим розслідуванням не подано за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік. На даний час він подав декларацію. Зазначив, що йому було відомо про необхідність подання до 01 квітня 2019 року декларації після звільнення з Гусятинського відділення поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, погоджується з доказами, зібраними проти нього під час досудового розслідування та вважає недоцільним їх досліджувати під час судового розгляду.

За згодою учасників судового розгляду суд прийшов до висновку за можливе обмежитись дослідженням показів обвинуваченого та доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і які правильно розуміє ОСОБА_4 . Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ст. 366-1 КК України.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_4 поступило клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на даний час ним подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, який підтримав клопотання, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 своєї Постанови №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У відповідності із вимогами ч.4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 366-1 КК України, обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та подав декларацію. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Отже, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, змінилася обстановка обвинувачений ОСОБА_4 подав декларацію, а вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Зазначені вище обставини дають підстави для застосування ст. 48 КК України та закриття провадження у відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України у зв`язку зі зміною обстановки та звільнення ОСОБА_4 з цих підстав від кримінальної відповідальності, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ст.ст.285, ст.286, 288 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України на підставі ст.48 Кримінального кодексу України у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000085 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1