Провадження № 11-кп/824/2000/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115, ч.1,2 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не зареєстрований на території України, перебуває у міжнародному розшуку, може переховуватись від суду, а також судом не допитані потерпілі, свідки, експерти, на яких він може незаконно впливати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2020 року продовжений строкзапобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 03.05.2020 року.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що розгляд клопотання прокурора відбувся вже після ухвали суду про відкладення підготовчого судового засідання та суд при вирішенні клопотання безпідставно керувався ст.331 КПК України, яка не може бути застосована на стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані копії письмових матеріалів кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

В обґрунтування ухвали суд зазначив, що на даний час ризики та обставини, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, не змінилися та продовжують існувати, обвинувачення ОСОБА_8 пред`явлено у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, а у випадку доведеності винуватості йому загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому суд врахував дані про його особу, зокрема, його вік та стан здоров`я.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, так як ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Як випливає з журналу судового засідання, під час підготовчого судового засідання до його закінчення прокурором було заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , вислухана думка учасників судового провадження, у тому числі, обвинуваченого і захисника, після чого суд видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив судове рішення та оголосив про закінчення судового засідання. Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про розгляд клопотання прокурора поза межами підготовчого судового засідання.

Також не свідчить про порушення вимог кримінального процесуального законодавства і та обставина, що при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання суд послався на вимоги ст.331 КПК України.

За змістом ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання, крім інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати,змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Таким чином, процедура розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання не врегульована нормами кримінального процесуального законодавства.

Проте, із змісту ч.2 ст.331 КПК України випливає, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, положення КПК України неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.

З огляду на наведене, у відповідності до вимог п.6 ст.9 КПК України, у даних правовідносинах мають застосовуватися загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, розглянувши під час підготовчого судового засідання клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , дотримався вимог ч.1 ст.7 КПК України та ухвалив судове рішення, яке не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним у ст.2 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: