Провадження № 1-кс/752/9578/20
У Х В А Л А

04 грудня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0001389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,-
встановив:
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, чорного кольору, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , які належать останньому на праві приватної власності із забороною його відчуження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.
Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Із матеріалів клопотання вбачається, що У провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Голосіївський, 50 перебувають матеріали кримінального провадження № 0001389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В обгрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у не встановлений слідством час та місці погодився на пропозицію старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 діяти від імені та в інтересах останнього при отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , тобто про вчинення корупційного злочину за попередньою змовою групою осіб.
Так ОСОБА_5 24.12.2019, близько 13 год. 26 хв. діючи за попередньою змовою ОСОБА_6 , з відома останнього, перебуваючи поблизу автозаправної станції «ВОГ» за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 2 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 15000 грн., як частину неправомірної вигоди за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0003968.
У зв`язку з чим, 18 листопада 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до відомостей інформаційної системи Національної поліції України у власності ОСОБА_5 перебуває транспортні засоби, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, чорного кольору, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; автомобіль марки ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .
Відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Незастосування арешту на вищевказані транспортні засоби може призвести до їх приховування, відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити конфіскації майна як виду покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості їх приховування, відчуження та у зв`язку з тим, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, а саме:
- транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, чорного кольору, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , які належать останньому на праві приватної власності із забороною його відчуження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1