ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5185/20
Провадження № 1-кс/362/1246/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 25.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 000331 від 10.05.2019 року,
в с т а н о в и в:
06.10.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 25.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 000331 від 10.05.2019 року, в якій він просив постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП у Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25.07.2020 року про закриття досудового кримінального провадження 00331 скасувати, оскільки вважає її незаконною. Поновити строки на проведення слідчих дій, визначених ст. 219 КПК України та зобов`язати слідство вчинити певні дії, а саме: оголосити підозру посадовій особі Гребінківському селищному голові ОСОБА_5 у вчиненні кримінального діяння за час. 1 ст. 364-1 КК України, та визнати заявника потерпілим від вчиненого нею кримінального діяння.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням проводити розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав просив її задовольнити із викладених в неї підстав.

Слідчий в судове засіданні не з`явився про день, час та місце слухання скарги був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0000331 від 10.05.2019 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000331 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364-1 КК України (мат. крим. провадження а.с.1).

Постановою від 25.07.2020 року слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000331 від 10.05.2019 року закрите у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування (а.с. 46-47).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу

Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі " Мащенко проти України" від 11.06.2015 р. встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження № 0000331 від 10.05.2019 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим, були виконані певні слідчі дії, а саме 12.07.2019 року допитано ОСОБА_3 в якості свідка (а.с.14) та направлено запит щодо надання інформації від 24.06.2020 року (а.с.34), які проводилися із значними часовими проміжками.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини не були досліджені належним чином.

У матеріалах провадження немає відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає, що рішення слідчого є передчасними, а закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України недопустимим.

Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.

Вимоги ст.ст. 219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

Враховуючи викладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню та направленням кримінального провадження № 0000331 від 10.05.2019 року органу досудового розслідування для проведення розслідування.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи вищевикладені норми КПК України прихожу до висновку, що суд не праві зобов`язувати слідчого проводити ті чи інші процесуальні дії про справі, оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому скарга в частині зобов`язатислідство вчинити певні дії, а саме: оголосити підозру посадовій особі Гребінківському селищному голові ОСОБА_5 у вчиненні кримінального діяння за час. 1 ст. 364-1 КК України, та визнати заявника потерпілим від вчиненого нею кримінального діяння задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 25.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 000331 від 10.05.2019 року задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25.07.2020 року про закриття кримінального провадження за № 000331 від 10.05.2019 року у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 000331 від 10.05.2019 року повернути до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6