Справа № 157/1086/20
Провадження №1-кп/157/159/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000040 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого оператором АЗС, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 16 серпня 2020 року біля 21 год. 30 хв., знаходячись поблизу магазину «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району Волинської області, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно долонею та кулаком правої руки завдав відповідно два удари в ліву бокову поверхню грудної клітки, а також пальцями рук здавлював та дряпав голову, шию і грудну клітку потерпілого ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку не визнав. Показав, що в нього з ОСОБА_6 , який проживає з ним по сусідству, понад сім років тривають неприязні відносини. Так, 16 серпня 2020 року біля 21 год., повертаючись разом із сім`єю додому та рухаючись вулицею Глущенкова в с. Теклине, помітив автомобіль потерпілого ОСОБА_6 , який стояв на зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар. Оскільки світло даного автомобіля створювало йому перешкоду для подальшого руху, він зупинився, підійшов до потерпілого та зробив йому зауваження з приводу недотримання Правил дорожнього руху. У відповідь ОСОБА_6 схопив його й між ними почалася бійка, в яку втрутилися інші особи, серед яких також був ОСОБА_7 , який вдарив його в обличчя та вибив зуб. Бійка закінчилась, коли втрутився син обвинуваченого ОСОБА_8 , який після цього викликав поліцію.

Попри невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його винуватість у скоєному доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив, що з обвинуваченим у нього довгий час тривають неприязні відносини. 16 серпня 2020 року біля 21 год. він разом із дружиною ОСОБА_9 та дітьми автомобілем поверталися додому від батьків. Проїжджаючи повз власний магазин «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району, вони зупинилися, щоб зробити зауваження компанії чоловіків, які розпивали спиртне біля магазину. При цьому автомобіль він залишив на проїжджій частині з увімкненим ближнім світлом фар. Уже будучи на вулиці та маючи намір сісти до свого автомобіля, помітив як по дорозі в його напрямку наближається автомобіль обвинуваченого ОСОБА_4 . Останній, під`їхавши до нього, зупинився, підійшов та штовхнув, внаслідок чого потерпілий вдарився у свій автомобіль. Після цього обвинувачений завдав йому удари в ліву сторону грудей та намагався схопити за шию, залишивши при цьому на тілі потерпілого подряпини й синці. Бійку зупинили чоловіки, які знаходилися біля магазину, після чого його дружина викликала поліцію. Цивільний позов підтримав повністю. Вважає, що хоча в медичний заклад він не звертався, йому була заподіяна значна моральна шкода, внаслідок перенесених фізичних страждань. Крім того, під час конфлікту з обвинуваченим він загубив ювелірні вироби, які йому подарувала дружина, вартість яких також просить стягнути з обвинуваченого.

Факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується також показаннями свідків. Так свідок ОСОБА_9 , дружина потерпілого, показала, що коли вони з чоловіком та дітьми зупинилися біля магазину «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району, біля її чоловіка ОСОБА_9 зупинилися ОСОБА_4 із сином ОСОБА_8 та почали його бити. Щоб захистити потерпілого, вона покликала на допомогу чоловіків, що знаходилися біля магазину, які припинили бійку. Також вказала, що належний потерпілому автомобіль стояв на проїжджій частині таким чином, що не заважав руху іншим транспортним засобам.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підтвердили, що 16 серпня 2020 року біля 21 год. біля магазину «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району відбувся конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вони втрутилися в конфлікт, коли почули як дружина потерпілого ОСОБА_9 кличе на допомогу. Коли вони підійшли ближче до місця події побачили обвинуваченого ОСОБА_4 , який бив потерпілого ОСОБА_6 , що лежав на землі. З метою припинити побиття, вони відтягнули ОСОБА_4 . Також вказали, що автомобіль ОСОБА_6 , який в той час знаходився на проїжджій частині, не заважав руху по ній іншим учасникам дорожнього руху.

Пояснення потерпілого та вказаних свідків є послідовними та логічними, оскільки вони доповнюють одне одного та підтверджуються іншими доказами, у зв`язку з чим суд вважає їх достовірними і не ставить під сумнів.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 відповідно сина та дружини обвинуваченого про те, що бійку розпочав потерпілий, який наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодження разом із іншими чоловіками, що знаходилися біля вказаного вище магазину, а також свідка ОСОБА_13 подруги ОСОБА_8 , про те, що вона, знаходячись біля воріт господарства ОСОБА_8 , бачила як троє чоловіків били останнього, суд до уваги не бере, оскільки вони не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого та не ставлять під сумнів його винуватість у вчиненні кримінального проступку.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17 серпня 2020 року (а.с. 61), з якого встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 були нанесені обвинуваченим ОСОБА_4 16 серпня 2020 року біля 21 год. неподалік магазину «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району Волинської області.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2020 року (а.с. 13) встановлено механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а саме: один удар долонею та один удар кулаком правої руки у ліву бокову поверхню грудної клітки, здавлювання і дряпання голови, шиї і грудної клітки пальцями рук.

Висновком судово-медичної експертизи № 118 від 18 серпня 2020 року (а.с. 64) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці голови, шиї, грудної клітки та синців в ділянці грудної клітки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , як і обставин, які його обтяжують, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілого, який не наполягає на обранні обвинуваченому суворої міри покарання, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди на суму 1631 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи додані до цивільного позову документи, суд вважає, що ОСОБА_6 не подав належних та допустимих доказів на підтвердження втрати ювелірних виробів під час конфлікту з обвинуваченим, який мав місце 16 серпня 2020 року поблизу магазину «Захарій», що на вул. Глущенкова в с. Теклине Камінь-Каширського району. Також суду не надано належних доказів, що підтверджується вартість даного майна на момент заподіяння шкоди потерпілому. Додана до позовної заяви фотографія, на якій зображений потерпілий із ланцюжком та хрестиком, не доводить того факту, що саме ці ювелірні вироби були зірвані з нього під час конфлікту з обвинуваченим. Крім того, додані ОСОБА_6 бирки із характеристикою та вартістю зазначених на них ювелірних виробів не підтверджують факту придбання саме останнім цих виробів та подальшої їх втрати.

Таким чином, оскільки потерпілим не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому матеріальної шкоди, суд вважає, що в задоволенні цивільного позову в цій частині слід відмовити.

Поряд із цим, суд вважає доведеним, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він переніс у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, які потерпілий переніс, вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування в сумі 3000 грн. та на підставі ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України стягує з обвинуваченого на користь потерпілого.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1