Справа № 944/3653/20
Провадження №1-кп/944/960/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року за № 0000079, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, не судимого в порядку статті 89 Кримінального кодексу України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 05 серпня 2020 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин під час конфлікту із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій численні удари дерев`яною палицею в область правої та лівої рук, чим спричинив їй сім синців в ділянці лівого плеча та передпліччя і синець в ділянці правого плеча, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв даний кримінальний проступок. Також зазначив, що справді між ним та ОСОБА_5 тривалий час існують неприязні стосунки і неодноразово виникали конфлікти з побутових питань.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй ОСОБА_4 ударів дерев`яною палицею за вказаних в обвинувальному акті обставин. Також зазначила, що між ними тривалий час існують неприязні стосунки і неодноразово виникали конфлікти з побутових питань, вважає примирення між ними неможливе.
Обвинувачений, прокурор та потерпіла в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також з врахуванням викладеного суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в умисному завданні легкого тілесного ушкодження.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, одружений, є пенсіонером, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, а саме у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1