Справа № 524/2773/20
Провадження 1-кп/524/381/20
УХВАЛА

24.12.2020 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002590 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?17.07.1996 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 44, ст. 45, 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

?28.04.2000 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбалення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.07.2001 року.

?27.06.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяца позбавлення волі. Звільнений 29.10.2006 року.

?04.12.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 10.04.2014 року;

?16.07.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 263, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

?25.03.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

?20.05.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 18.02.2020 року.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 360, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 360, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до ухвали суду від 27.10.2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 25.12.2020 року.
У судовому засіданні судом на обговорення учасників процесу постановлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вважали, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував той факт, що він вчинив злочини. Отже, обвинувачення ОСОБА_5 на даній стадії кримінального процесу є достатньо обґрунтованим.
Зі слів обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 постійного місця роботи не має, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 не маючи міцних соціальних зв`язків у будь-який час може змінити місце проживання та переховуватися від суду.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який постійного джерела доходу не має, своєї родини не має, постійного місця реєстрації та власного житла не має, раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 18.02.2020 року, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, що є тяжким злочином, та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначає заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40540 грн.
Керуючись ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а сааме - до 21 лютого 2021 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатих осіб в сумі 40540 гривень.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, розрахунковий рахунок UA8015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Ду «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк не більше 60 діб наступні обов`язки, що передбачені ст.194 КПК України:
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснити наслідки невиконання покладених на ного обовязків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1