Ухвала
Іменем України
14 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 187/1548/15-к

провадження № 51-9677 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 187 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці з конфіскацією всього належного майна.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2017 року по 29 січня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також, цим вироком засуджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо яких судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Зокрема, прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Крім того, у касаційній скарзі прокурор вказує на порушення вимог статті 419 КПК судом апеляційної інстанції, при цьому не конкретизує, які саме порушення допущено цим судом та який вплив вони мали на постановлене судове рішення.

Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3