КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене у ході проведення 04.08.2020 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:
-мобільний телефон «iPhone 6S Plus», IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон марки «HUAWEIINE-LX1», НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з сім- карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 ;
-мобільний телефон марки «HONOR 8S KSA-LX9», ІМЕІ НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з карткою пам`яті «Samsung 64 Evo Plus MB-M064G»;
-мобільний телефон марки «NOMIІ188», ІМЕІ НОМЕР_8 та НОМЕР_9 з сім-карткою «Vodafon» з написом на ній « НОМЕР_10 »;
-мобільний телефон марки «Samsung SM-G8GGP», ІМЕІ НОМЕР_11 ;
-мобільний телефон марки «HUAWEIAMN LX9»;
-карткотримач для сім-картки оператора «Life» Ке НОМЕР_12
-сім-картку оператора мобільного зв`язку «Orange» з написом на ній « НОМЕР_13 »;
-картки «Приватбанк» № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що відповідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюються лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логістичного захисту. Однак власником майна та членами його родини жодним чином не обмежувався доступ до зазначених мобільних телефонів, протокол не містить посилань на обставини перешкоджання дослідженню слідчим інформації на них та не містить вказаний протокол і посилань на необхідність проведення експертних досліджень.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, копія оскаржуваного рішення отримана лише 25.09.2020 року, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна або його представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

В судове засідання представник власника майна не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019 за №0000549, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч.ч. 4, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 від 05.08.2020 року вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні №0000549 від 20.08.2019 року речовим доказом.

07.08.2020 р. прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно тимчасово вилучене у ході проведення 04.08.2020 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон «iPhone 6S Plus», IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «HUAWEIINE-LX1», НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з сім- карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «HONOR 8S KSA-LX9», ІМЕІ НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з карткою пам`яті «Samsung 64 Evo Plus MB-M064G»; мобільний телефон марки «NOMIІ188», ІМЕІ НОМЕР_8 та НОМЕР_9 з сім-карткою «Vodafon» з написом на ній « НОМЕР_10 »; мобільний телефон марки «Samsung SM-G8GGP», ІМЕІ НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «HUAWEIAMN LX9»; карткотримач для сім-картки оператора «Life» Ке НОМЕР_12 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Orange» з написом на ній « НОМЕР_13 »; картки «Приватбанк» № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року клопотання прокурора задоволено.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної

особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000549 від 20.08.2019 року про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи апеляційної скарги про неможливість арешту вказаного майна не заслуговують на увагу.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене у ході проведення 04.08.2020 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:
-мобільний телефон «iPhone 6S Plus», IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон марки «HUAWEIINE-LX1», НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з сім- карткою «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 ;
-мобільний телефон марки «HONOR 8S KSA-LX9», ІМЕІ НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з карткою пам`яті «Samsung 64 Evo Plus MB-M064G»;
-мобільний телефон марки «NOMIІ188», ІМЕІ НОМЕР_8 та НОМЕР_9 з сім-карткою «Vodafon» з написом на ній « НОМЕР_10 »;
-мобільний телефон марки «Samsung SM-G8GGP», ІМЕІ НОМЕР_11 ;
-мобільний телефон марки «HUAWEIAMN LX9»;
-карткотримач для сім-картки оператора «Life» Ке НОМЕР_12
-сім-картку оператора мобільного зв`язку «Orange» з написом на ній « НОМЕР_13 »;
-картки «Приватбанк» № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5547/2020 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1