Справа № 463/4221/20
провадження 1-кп/462/507/20
У Х В А Л А

04 вересня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

представника ОСОБА_26 ОСОБА_27

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000426 від 24.04.2019 за обвинуваченням: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3, ст.311, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

19.06.2020 до Залізничного районного суду м.Львова суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000426 від 24.04.2019 за обвинуваченням: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3, ст.311, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_28 подала до суду клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019, покликаючись на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28.11.2019 року накладено арешт на майно, вилучене 26.11.2019 в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; м.Харків, вул.Є.Котляра, 7, в автомобілі Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі і на два мобільні телефони «Samsung Galaxy А5», планшет Samsung SM-T111, мобільний телефон «Nokia», флеш-накопичувач «Toshiba» , відеореєстратор «Hiкnvision DS-7104HQHI-K1», ноутбук «Lenovo B50-30», мобільний телефон «Apple Iphone 7», які належать на праві приватної власності ОСОБА_28 . У даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність арешту на вилучене майно, ОСОБА_28 є добросовісним набувачем вилученого майна та до вчинення жодного злочину не причетна. Зазначене майно ніяким чином не є речовими доказами та взагалі не відноситься до даного кримінального провадження. З моменту накладення арешту на майно вже пройшов значний час, власник майна є у складному становищі та потребує це майно назад, а тому наразі відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу.

Представник ОСОБА_26 адвокат ОСОБА_27 подав до суду клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019, покликаючись на те, що автомобіль марки «Chrysler 300C» номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, ключі, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, на які ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28.11.2019 року накладено арешт, належать на праві приватної власності ОСОБА_26 , а обвинувачений ОСОБА_4 користувався вказаним автомобілем на підставі виданої ОСОБА_26 довіреності. Між тим, ОСОБА_26 жодного відношення до вчинених останнім злочинів немає, а той факт, що автомобіль, ключі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, не є законною підставою для їх утримання органом досудового розслідування. З моменту накладення арешту на майно пройшов значний час, власник майна потребує це майно назад, а відтак вважає, що наразі відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - ОСОБА_22 подав до суду клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019, покликаючись на те, що автомобіль марки «Пежо-206» номерний знак НОМЕР_3 , 2003 року випуску, ключ від замка запалення, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, на які ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2019 року накладено арешт, належать на праві приватної власності ОСОБА_29 . Наслідком арешту майна є неможливість користування власником своїм майном. Враховуючи, що ОСОБА_29 є добросовісним набувачем вказаного майна і до вчинення жодного злочину не причетна, а також, що з моменту накладення арешту на майно вже пройшов значний час, а власник майна потребує це майно назад, а тому наразі відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду, зазначивши, що під час провадження досудового слідства не допущено порушень вимог чинного КПК України, обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту, закриття кримінального провадження не має, угод про визнання винуватості в порядку ст.ст. 468-475 КПК України у кримінальному провадженні не має, кримінальне провадження підсудне Залізничному районному суду м.Львова. В задоволенні клопотань про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019 просить відмовити, оскільки суд на даній стадії не вправі вирішувати таке питанння і дані клопотання заявлені передчасно.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_5 просили повернути обвинувальний акт прокурору, так як вважають, що він не відповідає вимогам КПК, оскільки обвинувальний акт висуває обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень 15-ти особам, а не 12-ти особам.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

На переконання суду обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового розслідування, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Саме тому обвинувальний акт беззастережно повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод особи.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо прокурор не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Даний обвинувальний акт складено слідчим, затверджено прокурором Львівської області.

Також, разом із обвинувальним актом до суду скеровано розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування кожним з обвинувачених та їх захисниками, що стверджується їх особистими підписами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В цій частині обвинувальний акт на думку суду, відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором зазначено час, місце, спосіб та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а оцінка доказів не є предметом дослідження на стадії підготовчого судового провадження та не може бути підставою для повернення обвинувального акта.

Суд критично оцінює покликання захисника ОСОБА_17 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору, так як обвинувальний акт висуває обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень 15-ти особам, а не 12-ти особам, оскільки, як встановлено з матеріалів даного кримінального провадження, матеріали кримінального провадження відносно 3-х осіб судом виділено в окреме провадження, що не суперечить вимогам КПК України і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відтак, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а тому підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

Угод про визнання винуватості в порядку ст.ст. 468-475 КПК України у кримінальному провадженні немає. Підстав, передбачених ст. 284 КПК України, для закриття провадження не вбачається. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Залізничному районному суду м. Львова.

Таким чином, судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Щодо клопотань ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - ОСОБА_22 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019, то такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з положеннями ч. ч. 3 4 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак, нормою кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке здійснюється прокурором у випадку закриття кримінального провадження, або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.

З урахуванням наведеного, суд вважає зазначені клопотання передчасними, оскільки на даний час лише проведено підготовче судове засідання, а відтак арешт майна не втратив своєї актуальності,

Окрім цього, суд на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

За наведеного, клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд -

постановив:
Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000426 від 24.04.2019 за обвинуваченням: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3, ст.311, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4, ст. 28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.ч.2, 3 ст.311 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться в приміщенні Львівського апеляційного суду о 14.00 год. 5 жовтня 2020 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисників, доставити обвинувачених.

В задоволенні клопотання ОСОБА_26 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - ОСОБА_22 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019 відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_28 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000426 від 24.04.2019 відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання щодо скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: