ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2545/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/624/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 січня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
З 25.03.2018 рокуОСОБА_7 знаходиться в місцях позбавлення волі. Кінець строку 31.07.2021 року.
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про затосування до нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що на даний час засуджений ОСОБА_7 , своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а також матеріали особової справи і дані про особу засудженого не дають суду достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року та розглянути клопотання про затосування до нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на те, що він став на шлях виправлення, працевлаштований на території підприємства в установі відбування покарань та має хвору матір, за якою необхідний догляд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 січня 2018 року, яким він засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, затвердженої 20.05.2020 року в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.03.2018 року. За час перебування в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 10.04.2018 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонії (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Притягувався до дисциплінарної один раз. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи два рази. Працевлаштований до промислової зони установи, а саме до дільниці по виготовленню устаткування до мотоблоку. Поставлені завдання виконує повністю та своєчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться байдуже. Відповідно до статті 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з співмешканкою шляхом листування, побачень та телефонних розмов. Стосунки доброзичливі.
Отже, при наявності інших позитивних відомостей про засудженого, таку його поведінку в місцях позбавлення волі не можна називати сумлінною виходячи з наступного.

Комісією установи 10.04.2019 року було розглянуто питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 КВК України до засудженого ОСОБА_7 та було вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Комісією установи 16.10.2019 року було розглянуто питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 та було вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Комісією установи 06.05.2020 року було розглянуто питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_7 та було вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Окрім цього, прокурор в судовому засіданні просив врахувати те, що 17.12.2020 року на засудженого ОСОБА_7 було накладено стягнення. Що також підтверджується матеріалами особової справи.
Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.

Таким чином, висновки суду на час розгляду клопотання, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільненнязалишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: