КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2019, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гора Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 17.11.2018 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_9 та між ними виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 17.11.2018 у період часу, приблизно з 4 години 50 хвилин до 09 години, більш точний час в ході досудового слідства та судового розгляду не встановлено, наніс своїй матері ОСОБА_9 руками, ногами та дерев`яною палкою численні удари по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, спричинивши їй тілесні ушкодження у виді: значних розмірів синця на обличчі з множинними саднами на його тлі, двох забійних ран на лівій параорбітальній ділянці, крововиливів у слизову оболонку верхньої губи, садна на волосистій частині голови в правій тім`яній ділянці, множинних крововиливів у м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, відшарування м`яких тканин в проекції лівої надбрівної дуги та верхнього краю лівої очниці, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою та в шлуночки головного мозку; множинних саден на шиї; синця на правій боковій поверхні грудей та живота із саднами на його тлі, синця на спині ліворуч, множинних двосторонніх переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розриву нижньої долі лівої легені, скупчення крові в лівій та правій плевральних порожнинах; одного синця на лівому променево-зап`ястковому суглобі, синця на лівій кисті з множинними саднами на його тлі; двох синців та одного садна по зовнішній поверхні правого плеча, значних розмірів синця на правому передпліччі, з переходом на кисть та фаланги пальців по внутрішній поверхні, ділянки осаднення до правого передпліччя по зовнішній поверхні; синця по передній поверхні правого стегна із садном та ділянками просвітлення на його тлі; одного синця на правому коліні, трьох саден на межі правого коліна та правого стегна, синця по внутрішній поверхні правої гомілки із садном на його тлі, забійної рани правої гомілки, значних розмірів синця по зовнішній поверхні правого стегна з переходом на крило здухвинної кістки з ділянками просвітлення, які мають відносно чіткі краї, та множинними саднами на його тлі. Вказані тілесні ушкодження у сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 . В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на неповноту та однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого щодо причетності до скоєного його сина ОСОБА_10 , який має на це мотив, оскільки у разі засудження батька за вбивство, отримає у спадщину будинок і земельну ділянку. Також звертає увагу, що працівники поліції встановили стан його алкогольного сп`яніння лише наступного дня, тоді як алкогольні напої він вживав вже після смерті потерпілої.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та додатково пояснив, що огляд місця події від 17.11.2018 проводився у домоволодінні, однак в порушення вимог ч.2 ст.237 і ч.10 ст.236 КПК України проведений без застосування аудіо- та відеозапису, що в силу ч.6 ст.107 КПК України тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії. Недопустимість цього протоколу потягла за собою недопустимість висновку експерта від 22.01.2019 № 133/474/тр, оскільки він був отриманий на підставі протоколу огляду місця події від 17.11.2018. У протоколі проведення слідчого експерименту від 19.11.2018 в порушення вимог ч.3 ст.104 КПК України відсутня описова частина, що свідчить про його недопустимість як доказу. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного суду (постанова від 29.10.2019 у справі № 515/2020/16-к, провадження № 51-2904км18) суд першої інстанції не вправі був обґрунтовувати вирок показаннями ОСОБА_6 , які той давав під час слідчого експерименту, адже суд не сприймав їх безпосередньо під час судового засідання. Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є суперечливими та не доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Поза увагою суду залишився той факт, що ні на тілі обвинуваченого, ні на його одязі не було виявлено слідів крові потерпілої, а двері будинку не були зачинені, що свідчить про вчинення злочину іншими особами. Отже висновок суду про те, що злочин вчинено ОСОБА_6 , не ґрунтується на доказах та не відповідає фактичним обставинам.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах показаннях потерпілого ОСОБА_10 , показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколі огляду місця події від 17.11.2018, протоколі проведення слідчого експерименту від 19.11.2017 з відеозаписом, висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 від 22.01.2019 № 133/474/тр, показаннях судово-медичного експерта ОСОБА_15 , висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 .

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що показання ОСОБА_6 про те, що він не скоював інкримінованого йому злочину, а злочин вчинив його син ОСОБА_10 , спростовуються:

результатами слідчого експерименту від 19.11.2017, проведеного за участю ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису, в ході якого останній підтвердив наявність конфлікту із матір`ю ОСОБА_9 , який виник через незгоду потерпілої виписати з помешкання його сина ОСОБА_10 , та нанесення ним матері ударів палицею у стані алкогольного сп`яніння;

показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , яких ОСОБА_9 повідомляла про застосування ОСОБА_6 до неї фізичного та психологічного насильства;

показаннями потерпілого ОСОБА_10 про обставини виявлення трупа ОСОБА_9 та виклику працівників поліції.
Колегія суддів визнає безпідставними висловлені в ході апеляційного розгляду захисником ОСОБА_7 доводи про недопустимість доказів протоколу огляду місця події від 17.11.2018, висновку експерта від 22.01.2019 № 133/474/тр, протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2018.
Так, огляд помешкання, в якому знаходився труп ОСОБА_9 , було проведено у невідкладному порядку без дозволу слідчого судді у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину ОСОБА_6 .
Провівши на підставі положень ст.233 КПК України огляд помешкання та трупа ОСОБА_9 , слідчий відповідно до вимог ч.3 вказаної статті звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2018 вказане клопотання задоволено, чим підтверджено наявність підстав для проникнення до житла без ухвали слідчого судді.
З огляду на те, що проникнення до житла, де проживав ОСОБА_6 та було виявлено труп ОСОБА_9 , мало невідкладний характер та здійснювалось без отримання дозволу слідчого судді, у слідчого не було підстав для застосування до такого проникнення передбачених ч.2 ст.237 і ч.10 ст.236 КПК України вимог щодо застосування аудіо- та відеозапису.
Щодо протоколу слідчого експерименту від 19.11.2018, то відсутність у ньому описання вказаних обвинуваченим обставин події не ставить під сумнів його доказове значення, адже усі відомості зафіксовано із застосуванням аудіо- та відеозапису, який було переглянуто учасниками слідчої дії та долучено до протоколу до його підписання.

Такий порядок складання та підписання протоколу забезпечив право учасників слідчої дії робити зауваження та заяви.

Слідчий експеримент за своєю правової природою істотно відрізняється від допиту обвинуваченого, і його особливості зумовлюють відповідний порядок дослідження у суді, який здійснюється шляхом дослідження змісту протоколу та перегляду відеозапису слідчої дії.

Суд першої інстанції безпосередньо дослідив протокол і відеозапис слідчого експерименту, описав у вироку відомості щодо послідовності дій обвинуваченого під час конфлікту із матір`ю.

На думку колегії суддів, такий процесуальний спосіб безпосереднього дослідження протоколу слідчого експерименту в повній мірі відповідає вимогам закону, а доводи захисника ОСОБА_7 про те, що суд не мав права посилатись на отримані під час слідчого експерименту відомості, є безпідставними.

Твердження захисника ОСОБА_7 про суперечливість показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є надуманими.
Доводи апеляційної скарги про те, що стан сп`яніння було встановлено лише наступного дня після смерті ОСОБА_9 є безпідставними, адже з протоколу медичного огляду № 223 вбачається, що огляд ОСОБА_6 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 17.11.2018 о 15.00 годин, тобто в день вчинення злочину.

Отже доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та доводи захисника ОСОБА_7 , висловлені ним під час апеляційного розгляду, не знайшли свого підтвердження.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання з виходом за межі апеляційних вимог на підставі положень ч.2 ст.404 КПК України, оскільки при винесенні вироку судом першої інстанції дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та призначено покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2019 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2