Дата документу 18.11.2020
Справа № 334/6697/20
Провадження № 1-кс/334/2444/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_3 про надання дозволу на використання процесуальних джерел доказів, а також матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000449 від 24.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,-

в с т а н о в и в :

23.09.2020, приблизно о 23 годині 15 хвилин, невстановлена особа, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Huawei P Smart 3/32 Gb (FIG-LX1), що належить ОСОБА_4 , чим спричинила їй матеріальний збиток.

За вказаним фактом 24.09.2020 розпочато досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000449 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування в формі дізнання, встановлено, що до скоєння вищевказаного кримінального проступку ймовірно причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 1) 14.12.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 2) 27.06.2007 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 3) 10.09.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 4) 27.04.2010 Оріховським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 21.05.2012 звільнений умовно достроково, не відбувши строк покарання у вигляді 1 року 4 місяців 11 днів. 5) 12.07.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України. Іспитовий строк за вироком від 14.12.2004 скасовано, направлений до ІК строком на 4 роки зарахувати в строк 3 місяці 1 день. 6) 04.08.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення. 18.06.2018 звільнений по відбуттю строку покарання. 7) 18.06.2020 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_5 скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, для розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Отже, в діях ОСОБА_5 вбачається повторність, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження старшим інспектором СД Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 прийнято постанову про перекваліфікацію вказаного кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.

06.10.2020, вищевказане кримінальне провадження, відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 218 КПК України, постановою органу дізнання за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 з урахуванням підслідності, направлене до слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для проведення досудового розслідування.

В ході проведення досудового розслідування в формі дізнання у кримінальному провадженні були проведені слідчі (розшукові) дії, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.08.2020;

-огляд місця події, а саме приміщення кв. АДРЕСА_1 від 23.09.2020;

-заява про залучення до провадження в якості потерпілого ОСОБА_4 від 25.09.2020;

-пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, вручена 25.09.2020 ОСОБА_4 ;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.09.2020;

-пояснення ОСОБА_7 від 25.09.2020;

- вимога ДІТ МВС України щодо ОСОБА_5 .

В зв`язку з вищевикладеним прокурор просить суд надати дозвіл на використання процесуальних джерел доказів які були зібрані при проведенні досудового розслідування в формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000449 від 24.09.2020 щодо кримінального проступку у кримінальному провадженні щодо злочину.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання клопотання без її участі.

Судом було встановлено, що 24.09.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України за № 50000449.

Як зазначено в ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ч. 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 92 КПК України визначено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 ст. 87 КПК України визначено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу.

Згідно ч.1 ст. 298-1 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження та надане клопотання, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання, оскільки докази, які були зібрані у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, мають значення для досудового розслідування, однак вони не можуть бути використанні у кримінальному провадженні щодо злочину.

На підставі ст. 2, 9, 84, 85, 86, 87, 92, 298-1 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл старшому слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майору поліції ОСОБА_8 на використання процесуальних джерел доказів, які були зібрані при проведенні досудового розслідування в формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000449 від 24.09.2020 щодо кримінального проступку у кримінальному провадженні щодо злочину, а саме:

-протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.08.2020;

-огляд місця події, а саме приміщення кв. АДРЕСА_1 від 23.09.2020;

-заяви про залучення до провадження в якості потерпілого ОСОБА_4 від 25.09.2020;

-пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, вручена 25.09.2020 ОСОБА_4 ;

-протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.09.2020;

-пояснення ОСОБА_7 від 25.09.2020;

- вимоги ДІТ МВС України щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1