справа № 208/7302/19
провадження № 1-кп/208/736/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання, призначене ухвалою суду від 04.11.2019 року по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001622 від 24.08.2019 року за обвинувальним актом, який надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно

ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.11.19 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури, отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року по справі призначено проведення підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України судом не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, з метою підготовки до судового розгляду, суд вирішив питання щодо:

визначення дати та місця проведення судового розгляду;

у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

розгляду клопотань учасників судового провадження;

вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

При вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також прокурором заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження даного кримінального провадження з кримінальним провадженням № 208/6638/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, яке знаходиться на розгляді у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська.

Потерпіла ОСОБА_4 вважала можливим призначити справу до судового розгляду, не заперечувала проти об`єднання справ.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 також вважали можливим призначити судовий розгляд, не заперечували проти об`єднання кримінальних справ.

Відповідно до ст.217,334 КПК України в разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднанні матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у скоєнні декілька кримінальних правопорушень.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що він може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, захисник заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, посилаючись на те що, існування ризиків прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце мешкання, тобто усталені соціальні зв`язки, домашній арешт у повному обсязі забезпечить виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, тому просив задовольнити його клопотання.
Обвинувачений підтримав захисника, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні вказаного питання судом приймається до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, та на даній стадії судового розгляду суд не має повноважень давати оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому суд має керуватися практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Також суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Суд вважає, оскільки обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, то може ухилитися від суду, а при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, обвинувачений може переховуватися від суду, таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Крім того, суд бере до уваги що відносно обвинуваченого у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження за ч.1 ст.186 КК України, тобто останній не дотримуються норм суспільної моралі та загальноприйнятих правил поведінки у соціумі, а отже може вчинити новий злочин.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинуваченого на свободу.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі № 3-208/ 2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вислухавши думку учасників судового засідання, які вважали можливим призначення судового розгляду, та об`єднання кримінальних проваджень в одне, керуючись ст.ст.217,314-1,315,316,344 КПК України КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України на 26.12.2019 року на 15:30 годину, яке відбудеться у приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Ясюковича Ігнатія, 5 (кабінет 18).

Об`єднати для розгляду в одному провадженні, кримінальне провадження номер № 208/7302/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та кримінальне провадження за № 208/6638/19 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, в одне провадження, присвоїв єдиний номер справи № 208/6638/19.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19.02.2020 включно.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченої.

На ухвалу в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1