У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2020 рокуСправа № 624/748/15-к Провадження № 1-кп/634/7/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000499 від 09.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

встановив:
У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебувають матеріали вищевказаної кримінальної справи.
З обвинувального акту вбачається, що 09.07.2015 року близько 19.00 год. на території подвір`я домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи намір на протиправне заподіяння смерті іншій людині та маючи на меті налякати свою матір ОСОБА_7 , під час конфлікту з останньою, з пляшки облив її легкозаймистою речовиною, після чого, не передбачаючи можливості настання смерті своєї матері ОСОБА_7 від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг передбачити, діючи з більшою обачністю, запалив та підвів запалений сірник до своєї матері, при цьому підвів його не впритул, а на короткій відстані, після чого ОСОБА_6 невідкладно прийняв міри по відведенню наслідків свого злочинного діяння. Внаслідок підпалу ОСОБА_7 отримала відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 214єАт/15 від 16.07.2015 року поліорганну недостатність, набряк головного мозку, набряк легень, опіки тіла полум`ям, через що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної допомоги.
Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України - як вбивство через необережність.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні 10.07.2020 року обинувачений вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, не заперечував факту здійснення вбивство через необережність, як зазначено в обвинувальному акті. Клопотання захисника про його звільнення від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також пояснила, що є рідною сестрою загиблої. Обвинувачений разом із загиблою зловживав спиртними напоями, конфліктів між ними раніше не було. Загибла була контактною, коли перебувала у лікарні, , говорила, що перша, іграючи, облила легкозаймистою речовиною сина та пробачила його за скоєне. Крім того, зазначила, що сестра раніше неодноразово говорила, що покінчить життя самогубством, при цьому на обліку у лікаря психіатра не перебувала. Потерпіла також не має претензій до обвинуваченого, вибачила його.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство через необережність.
На підставі ст. 12 КК України інкримінований злочин відноситься до злочину середньої тяжкості (нетяжкого), враховуючи, що санкція статті вказаного злочину передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості (нетяжкого злочину), крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
При цьому, суд враховує, що перебіг давності не зупинявся, ОСОБА_6 не ухилявся від слідства або суду, новий злочин не вчинив, тобто перебіг давності не переривався та не зупинявся.
Також суд враховує, що за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, оскільки від часу події кримінального правопорушення, перебіг давності якого не зупинявся та не переривався, до заявленого захисником клопотання минуло понад п`ять років, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-288, 372, 393-395 КПК України, суд,-
ухвалив:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Речові докази у відповідності до ст. 100 КПК України:

- коробка сірників;

-шматки обгорівшого одягу (7 фрагментів текстильного матеріалу);

- тапки 2 шт;

- пляшка об`ємом 0,63 л. з рідиною суміш н-алканів та ароматичних вуглеводів з С5 та С15 на основі безолу й толуолу - знищити.

Стягнути із ОСОБА_6 поцесуальні витрати за проведення судової експертизи з дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № 7274 від 09.09.2015 року у розмірі 2457 грн. 60 коп на користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено учасникам процесу 13.07.2020 року о 15.30 год.

Суддя: