В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001151 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руські Комарівці Ужгородського району, українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року працівниками сектору реагування патрульної поліції № 4 Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 ОСОБА_7 , відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі Закарпатській області.
Близько 02 години 10 хвилин 19.09.2019 року на автомобільному шляху національного значення «Львів Самбір Ужгород» за адресою: Ужгородський район, село Нижнє Солотвино, вулиця Головна, навпроти будинку 5, інспектор ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб «ВАЗ» моделі «2107» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням громадянина ОСОБА_4 .
На вимогу інспектора ОСОБА_6 пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водій ОСОБА_4 повідомив про відсутність посвідчення водія, видане на його ім`я, та пред`явив лише свідоцтво про реєстрацію зазначеного вище транспортного засобу, розуміючи при цьому, що допустив порушення підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.
Під час з`ясування ОСОБА_6 причини порушення правил дорожнього руху ним було встановлено, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Через декілька хвилин, приблизно о 02 години 18 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 126 КУпАП України та статтею 130 КУпАП України, розраховуючи на можливість нескладання ОСОБА_6 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди, а саме грошових коштів в розмірі 200 гривень, здійснив вплив на ОСОБА_6 для нескладання останнім протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, а саме у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.10.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він просив провести розгляд справи без його участі.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України визнав та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.
Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 343 КК України вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість призначення узгодженого сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 30 жовтня 2019 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001151 від 30.09.2019 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1