Провадження №1-кс/369/3381/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003877 від 16.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження за № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

16 серпня 2019 року надійшла заява від ОСОБА_4 , про те що в період з 31.07 по 16.08. 2019 року її брат ОСОБА_5 не виходить не зв`язок. з метою її відшукання вона приїхала за місцем його останнього тимчасового проживання в хостел, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Приїхавши на місце охоронець повідомив, що ОСОБА_5 покинув хостел 04.08.2019 року. Переглянувши відео з камер відеоспостреження виявила що її брат сів в автомобіль сірого кольору, марки ВАЗ2114 д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2019 року близько 20 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_5 , на грунті неприязних відносин та з метою помсти останньому, автомобіля марки ВАЗ2140 д.н.з. НОМЕР_1 приїхали до хостелу за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом психологічного примусу, змусили ОСОБА_5 , сісти до салону автомобілі та поїхали в напрямку с. Глеваха Васильківського району Київської області.

В подальшому цього ж дня, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 припаркував зазначений автомобіль в с. Глеваха Васильківського району Київської області на автодорозі сполученням "Київ-Одеса", де ОСОБА_6 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні, керуючись з ОСОБА_7 спільним умислом, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, наніс ОСОБА_5 , який сидів поряд металевою трубою не менше 3 ударів по голові, після чого ОСОБА_7 привів автомобіль в рух та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , незаконно утримуючи в салоні автомобілі потерпілого ОСОБА_5 поїхали в напрямку м. Фастів Київської області.

В подальшому, цього ж дня, близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи в лісі на території Веприцького лісництва поблизу м. Фастів Київської області, де керуючись спільним умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 лопатою один удар по голові, а ОСОБА_7 за допомогою тросу душив потерпілого. після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом затягнули ОСОБА_5 за ноги в ліс, де ОСОБА_7 тримав ОСОБА_5 за плечі, а ОСОБА_6 за допомогою предмету схожого на ніж перерізав горло ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 закопали тіло ОСОБА_8 до викопаної ними ями.

17.08.2019 в період часу з 15:00 по 15:40 був проведений огляд ділянки місцевості автодороги Київ-Одеса поблизу смт. Глеваха (200 м. від розвороту), під час вказаного огляду на відстані 40 см. від відбійника на ґрунтовому покритті було виявлено та вилучено одну шкарпетку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору.

17.08.2019 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження за № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.08.2019 в період часу з 15:00 по 15:40 був проведений огляд ділянки місцевості автодороги Київ-Одеса поблизу смт. Глеваха (200 м. від розвороту), під час вказаного огляду на відстані 40 см. від відбійника на ґрунтовому покритті було виявлено та вилучено одну шкарпетку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору.

17.08.2019 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даних речей як доказів у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003877 від 16.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоп.12 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на одну шкарпетку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що була вилучена 17.08.2019 року на ґрунтовому покритті на ділянці місцевості автодороги Київ-Одеса поблизу смт. Глеваха (200 м. від розвороту), під час вказаного огляду на відстані 40 см. від відбійника, за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1