Справа № 165/6903/19 Провадження №11-кп/802/69/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 122 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003010 від 18.08.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року, про застосування до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Находка Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом в примусовому порядку,-

В СТ А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування встановлено, що 07.08.2018 року близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_10 , умисно наніс малолітній ОСОБА_10 удар долонею правою руки в ліву щоку та удар долонею лівою руки в праву щоку чим спричинив останній посттравматичний стресовий розлад, який згідно висновку судово-медичної експертизи №93 від 05.02.2019 року за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , було задоволено. Прийнято рішення про застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
У своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить ухвалу суду першої інстанції змінити у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що судом першої інстанції ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, хоча суд мав би вказати про визнання доведеності вчинення ОСОБА_7 вказаного злочину. Просить ухвалу Ківерцівського районного суду, щодо визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, змінити.
Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав заявлені апеляційні вимоги та доповнення до них, обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_11 , а також захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , які кожен зокрема, визнали апеляційні вимоги прокурора та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вимоги до законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, його відповідності нормам матеріального та процесуального права регламентовані положеннями ст. 370 КПК України. Неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Колегія суддів виходить з того, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.122 КК України характеризується прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. Мотивом злочину є внутрішнє спонукання особи до вчинення злочину, руйнівна сила кримінально-караного вчинку людини, що визначає його зміст та психологічне ставлення винного до вчиненого злочину. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб. Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Тоді як неосудність визначена як не здатність усвідомлювати свої дії та відсутність можливості керувати ними згідно ст.19 ч.2 КК України. Неосудність є підставою, яка виключає притягнення особи до кримінальної відповідальності і відповідно передбачає застосування до такої особи примусових заходив медичного характеру.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 під час вчинення суспільно - небезпечних діянь перебував у стані неосудності, що підтверджується висновком судової психолого - психіатричної експертизи № 66 від 05.04.2019 року, відповідно до висновків якої ОСОБА_7 страждає хронічним душевним захворюванням - параноїдальної шизофренією параноїдальний синдром з вираженою емоційно - вольовою нестійкістю, порушеннями поведінки потребуючими вжиття лікувальних заходів. В періоди вчинення діянь, що інкримінуються, за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Зазначені обставини суб`єкту та суб`єктивної сторони злочину, вчиненого ОСОБА_7 , які в розумінні ст.24 КК України виключають в його діях умисел, мотив та мету, були встановлені судом під час судового розгляду провадження.
Колегія суддів вважає, що за таких обставин, висновки суду про психічне ставлення неосудної особи до вчиненого злочину не відповідають кримінальному закону та свідчать про його неправильне застосування. Відповідно, посилання суду в мотивувальній частині ухвали на спрямованість умислу, мотив та мету дій ОСОБА_7 підлягають виключенню.

Резолютивна частина ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року у якій встановлено вину обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає ст. 513 КПК України.

Згідно ст. 408, 409 КПК України апеляційний суд має процесуальну можливість усунути такі недоліки, яких припустився суд першої інстанції, тому ухвала суду підлягає зміні.
Керуючись ст. 405, 408,409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 змінити.
З мотивувальної частини ухвали суду виключити посилання суду на спрямованість умислу, мотив та мету дій ОСОБА_7 .
З резолютивної частини ухвали суду виключити визнання винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Визнати доведеним вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
В решті ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Головуючий
Судді