У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000060 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Потерпіла у судове засідання не зявилась, проте від прокурора надійшла письмова заява від потерпілої в якій остання просила проводити підготовче та судове засідання без її участі, вирішення покарання на розсуд суду, цивільний позов заявляти не бажає.
У підготовчому засіданні учасники провадження висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинуваченого, захисника, потерпілої, свідків та прокурора.
Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених вище ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків, вчинення нових злочинів. Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, з 2004 року має не зняті та не погашені судимості, тому його єдиним джерелом отримання доходів можуть бути діяння, повязані з вчиненням нових злочинів проти власності. Обвинувачений є мешканцем іншої області та згідно паспортних даних не має будь-якого місця реєстрації, він без будь-яких сталих матеріальних доходів та соціальних звязків, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, ніде не працює. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і просили застосувати домашній арешт, з тих підстав, що ОСОБА_4 буде зявлятися самостійно на першу вимогу суду.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою, суд враховує існування обґрунтованої підозри, що пред`явлена органом досудового слідства ОСОБА_4 щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Однак існування самої лише підозри зі спливом часу перестає бути достатньою підставою, для позбавлення особи свободи на певний строк.

А тому суд, зокрема приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, і як ризик є можливе ухилення особи від явки до суду.
У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
До того ж, на обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, є те, що ОСОБА_4 є не працюючим, не одруженим, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим можливо зробити висновок, про те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних звязків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної та девіантної поведінки, та ухилення від явки особи до суду. Окрім того ОСОБА_4 має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, що характеризує його як особу, яка схильна до протиправної поведінки.
Так, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами.
Оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, у нього відсутні стабільні доходи та задовільний майновий стан. Обвинувачений не має власного житла, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність у нього «зв`язку» з житлом, тобто з місцем де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти.
Окрім того, суд приймає до уваги той ризик, що перебуваючи на волі, обвинувачений може здійснювати психічний або фізичний вплив на свідків, які на сьогодні не допитані.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе. Твердження обвинуваченого, що він має намір з`являтися до суду на першу вимогу, викликають у суду сумніви, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, а тому не має підстав у застосуванні до обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки у особи не має власного житла, де він би міг перебувати на домашньому арешті.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 17 березня 2020 року о 12 годині 00 хвилин.
В судове засідання забезпечити явку: обвинуваченого, захисника, потерпілої та свідків.
Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора Золотоніської місцевої прокуратури.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 12 травня 2020 року включно.

Одночасно визначити заставу, після внесення якої ОСОБА_4 звільняється з-під варти, в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63060 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок отримувач: ТУ ДСАУ в Черкаській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням, та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» у разі внесення застави, при звільненні ОСОБА_4 , зобов`язана роз`ясняти йому, або застоводавцю обов`язки , покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою:

- зайнятися пошуком роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

На ухвалу, в частині продовження строку запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1