Справа № 369/5629/20
Провадження №1-кс/369/1226/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002341 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0002341 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
До Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області 11.05.2020 о 21.04 годині надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , 1989 р.н., що цього ж дня вона відвідала батьків за місцем їх проживання за адресою АДРЕСА_1 , де її матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила що їй 11.05.2020 близько 06 години 10 хвилин невідомий чоловік в медичних рукавицях та масці, проник на територію домоволодіння через не зачинені двері до будинку за вказаною адресою, погрожуючи фізичним насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої заволодів коштами заявниці ОСОБА_6 , 1951 р.н., в сумі 2000 гривень та 400 доларів США, після чого зв`язав мотузкою ОСОБА_6 .
Після того, як нападник зник з місця події потерпіла вивільнилась від мотузки та не повідомляла в поліцію до приїзду своєї дочки ОСОБА_7 , повідомила її про дану подію близько 19 години 43 хвилини 11.05.2020 року.
11.05.2020 в період часу з 21:50 по 23:10 був проведений огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 який належить на праві приватної власності.
Під час огляду виявлено та вилучено наступне:
?паперовий конверт № 1 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з поверхні засову хвіртки;
?паперовий конверт № 2 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку;
?паперовий конверт № 3 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку;
?паперовий конверт № 4 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з ручки дверей кімнати № 3;
?паперовий конверт № 5 в якому знаходиться мотузка зеленого кольору яку вилучено з коридорного приміщення;
?паперовий конверт № 6 в якому знаходиться фрагмент матерії що вилучений зі столу в кімнаті № 3;
?паперовий конверт № 7 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з пляшки яка знаходилася в кімнаті № 4.
12.05.2020 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного слідчий просила суд задовольнити клопотання та накласти арешт на паперовий конверт № 1 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з поверхні засову хвіртки, паперовий конверт № 2 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку, паперовий конверт № 3 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку, паперовий конверт № 4 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з ручки дверей кімнати № 3, паперовий конверт № 5 в якому знаходиться мотузка зеленого кольору яку вилучено з коридорного приміщення, паперовий конверт № 6 в якому знаходиться фрагмент матерії що вилучений зі столу в кімнаті № 3, паперовий конверт № 7 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з пляшки яка знаходилася в кімнаті № 4 які були вилучені 12.05.2020 року під час проведення огляду в АДРЕСА_1 , для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИ В:

Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002341 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на паперовий конверт № 1 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з поверхні засову хвіртки, паперовий конверт № 2 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку, паперовий конверт № 3 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей до будинку, паперовий конверт № 4 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з ручки дверей кімнати № 3, паперовий конверт № 5 в якому знаходиться мотузка зеленого кольору яку вилучено з коридорного приміщення, паперовий конверт № 6 в якому знаходиться фрагмент матерії що вилучений зі столу в кімнаті № 3, паперовий конверт № 7 в якому знаходиться марлевий тампон на який зроблено змив з пляшки яка знаходилася в кімнаті № 4 які були вилучені 12.05.2020 року під час проведення огляду в АДРЕСА_1 , для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1