Ухвала
16 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 203/3585/15-к

провадження № 51-6163ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 1, 3, 4 ч. 2 та частин 3, 5, 6 цієї статті.
В порушення вимог ст. ст. 425, 427 КПК, ОСОБА_4 своє звернення до суду виклав у формі «апеляційної скарги», в той час як процесуальним законом передбачена можливість оскаржити судові рішення в касаційному порядку, лише шляхом подачі «касаційної скарги».
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Звертаємо увагу на те, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Однак ОСОБА_4 неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого подав скаргу.
Також, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не зазначив конкретно яке саме рішення суду він оскаржує. Необхідно уточнити у вступній частині касаційної скарги суд, який постановив судове рішення, що оскаржується, а також зазначити дату його постановлення.
Окрім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте, ОСОБА_4 подав скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судового рішення, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не конкретизує яких саме істотних порушень допустився суд апеляційної інстанцій, розглядаючи його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року та не обґрунтував в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали суду апеляційної інстанції, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК ОСОБА_4 у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Окрім зазначеного, ОСОБА_4 в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК не додав до скарги копії оскаржуваного судового рішення.
Згідно з ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, проте ОСОБА_4 не додано необхідної кількості копій касаційної скарги.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року, залишити без руху та надати йому семиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3