07.04.2020 Справа № 940/455/20
Провадження по справі № 1-кс/940/107/20
УХВАЛА

Іменем України

7 квітня 2020 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на автомобіль марки DAF FT XF 105.410, вантажний спеціалізований сідловий тягач, жовтого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спеціалізований напівпричіп SCHMITZ SKI24, сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належать ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , та тверді побутові відходи об`ємом 43,04 м.3, що знаходяться на спеціалізованому напівпричепі, товарно-транспортну накладну б/н від 01.04.2020 року, вилучені під час огляду місця події 02.04.2020 року за адресою: Київська область, Тетіївський район, на автодорозі «Тетіїв- П`ятигори», для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження.
Старший слідчий СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримала, просить його задовольнити.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримав.

Власник транспортних засобів ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти арешту автомобіля з напівпричіпом, вказуючи, що він використовує належні йому транспортні засоби в своїй підприємницькій діяльності, заборона користування ними суттєво позначиться на його доходах, а водій ОСОБА_6 використовує його автомобіль з напівпричепом на праві оренди. Крім того, вказує, що в товарно-транспортній накладній №б/н не вірно вказаний пункт розвантаження відходів, оскільки, наявний договір №32-Т від 09.08.2019 року про надання послуг по захороненню твердих побутових відходів, укладений між Фастівським комбінатом комунальних підприємств та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВР Компані», відповідно до якого Фастівський комбінат комунальних підприємств бере на себе зобов`язання надати ТОВ «ВР Компані» послуги по захороненню твердих побутових відходів на полігоні ТПВ.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, вважаю, що клопотання необґрунтоване та не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 року за № 0000107, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що 02.04.2020 року водій автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 самовільно, без укладення будь-якого договору про вивіз сміття до полігону захоронення твердих побутових відходів, що в м.Тетієві по вул.Гуменюка, Київської області, намагався завезти та вивантажити сміття до вказаного полігону, чим заподіяв шкоди громадським інтересам.

02.04.2020 року в ході проведення огляду автомобіля марки DAF FT XF 105.410, вантажний спеціалізований сідловий тягач, жовтого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спеціалізованого напівпричепа SCHMITZ SKI24, сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було виявлено на причепі тверді побутові відходи, та було вилучено даний автомобіль з напівпричепом, тверді побутові відходи, що знаходяться на спеціалізованому напівпричепі, товарно-транспортну накладну б/н від 01.04.2020 року.

Вилучене майно, відповідно до ст.98 КПК України, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.04.2020 року.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки DAF FT XF 105.410, вантажний спеціалізований сідловий тягач, жовтого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , спеціалізований напівпричіп SCHMITZ SKI 24, сірого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є власністю ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 94,132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися в клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається із матеріалів клопотання, метою арешту є збереження вказаного майна, як речового доказу в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За встановлених в ході судового розгляду обставин, враховуючи зміст ст. 98, ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту майна, зазначеного в клопотанні старшого слідчого, та можливість його використання як доказу в кримінальному провадженні за правовою кваліфікацією, передбаченою ст.356 КК України. Також, санкція даної статті не передбачає покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, враховуючи вимоги ст.132 КПК України, старший слідчий, обґрунтовуючи клопотання, не надала достатніх та належних доказів тих обставин, на які послалась в клопотанні.
Таким чином, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що слідчим та прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, не доведено, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, виправдовує такий ступінь втручання у права третіх осіб, що свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту з метою збереження речових доказів, тому, в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131-132, 170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000107 від 02.04.2020 року, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1