Провадження № 11-кп/824/682/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві у режимі відеоконференції з ДУ «Київський СІЗО» кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, якою обрано щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 30 січня 2020 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 опинившись на волі зможе перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: намагання з боку обвинуваченого залишити м. Київ як місце злочину, наявний ризик його можливого впливу на очевидців злочину. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину (ст.12 КК України). За сукупності таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого (офіційно не одружений, відсутність утриманців за місцем перебування в м. Києві), вважав за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, районний суд врахувавши такі дані про особу, як те, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій та наявність утриманців в м. Дніпрі, не визнав їх на даному етапі такими, що збільшують довіру до нього настільки, щоб ризики переховування з його боку на даному етапі вважати менш значними.

Не погоджуючись із рішенням районного суду обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києві від 02 грудня 2019 року змінити та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не згодний з рішенням суду першої інстанції та вважає його таким, що постановлене без належного врахування ряду обставин. Зокрема, на думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що він є учасником АТО та має інвалідність, тривалий час перебував на лікуванні, також має на утриманні неповнолітню доньку, яка проживає в м. Дніпрі. ОСОБА_8 зазначає, що переховуватись від суду не збирається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржуване рішення правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 04.12.1995 (справа справі «Bellet v. France») зазначив, що ст.6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КПК України).

У Рішенні Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 (справа №3-208/2018(2402/18) щодо ОСОБА_9 зазначено, що положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Чинним КПК України не передбачено процедуру апеляційного оскарження такої категорії ухвал. Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_8 має право на оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року, і його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Проте, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.10.2019 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.12.2019 року.

29.10.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005177 щодо ОСОБА_8 було затверджено прокурором та направлено до Святошинського районного суду м. Києва, для розгляду.

У судовому засіданні 02.12.2019 суд першої інстанції розглянув питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 02.12.2019 року обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 30 січня 2020 року, включно.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Правовими приписами ст.331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, наслідки протиправних діянь, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на утриманні доньку 2009 р.н., постійне місце проживання та реєстрації в Україні, є учасником бойових дій, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, районний суд дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, районний суд дійшов правильного висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 9, 176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, якою обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 30 січня 2020 року включно, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :