Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1211/20
Провадження №: 1-кс/332/202/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.09.1999 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- 06.09.2000 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 21.05.2002 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. За ст. 71 КК України приєднано покарання та визначено у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.04.2007 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 22.06.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 18.01.2013 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. За ст. 71 КК України приєднано покарання та остаточно визначено у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.09.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

- 23.06.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 10.07.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

- 09.07.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795від 20.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2020 приблизно о 20.40 год, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись неподалік під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з останньою, за допомогою предмета, ззовні схожого на ніж, який утримував в лівій руці, наніс ОСОБА_7 один удар в область правого ока, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення склери з випадінням оболонок (різана рана), гіфема, гемофтальм, сукон`юктивальний крововилив, різана рана щоки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У ході проведення досудового розслідування встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисному тяжкому тілесному ушкодженню, тобто умисному тілесному ушкоджені, небезпечному для життя в момент заподіяння.

20.05.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за яке КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , а також свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони обвинувачення.
Слідчий та прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали. Зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий просив задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.
Свідок ОСОБА_10 , допитана безпосередньо слідчим суддею повідомила суду обставини завдання тілесних ушкоджень у стані сп`яніння ОСОБА_6 її донці ОСОБА_7 в області ока та обличчя праворуч. Висловила припущення, що це могло бути зроблено ножем, оскільки вона чула звук металу.

Доводи сторони захисту.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Крім того, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не достатньо обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, бажає працювати та допомогти потерпілій.
З урахуванням вищенаведеного, захисник та обвинувачений просили суд про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також обвинувачений пояснив, що не усвідомлює, як він наніс тілесні ушкодження потерпілій ложкою для взуття, яку ненавмисно взяв із собою, коли виходив на вулицю. Він не мав умислу на такі дії. Компанія, в якій перебувала потерпіла ображала його, а потерпіла його захищала та перебувала поруч. Він готовий виконувати покладені на нього обов`язки у зв`язку із досудовим розслідуванням, прибувати за кожним викликом.
Допитана слідчим суддею свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. Свідок розповіла про конфлікт, що стався у телефонному режимі між ОСОБА_6 та потерпілою, що остання його ображала та виражалась нецензурно. Безпосереднім свідком нанесення тілесних ушкоджень вона не була. Також свідок охарактеризувала ОСОБА_6 як доброго, порядного чоловіка та батька, зазначила, що він не є агресивним до людей, а судимий тільки за крадіжки.

Оцінка та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою повинно бути законним і обґрунтованим.

Законність тримання під вартою полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу, а його обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту лише за наявності передбачених у законі підстав.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів визначені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує кримінальне процесуальне законодавство із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейській Суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п.32 вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Вирішуючи питання про існування обґрунтованої підозри у цій справі, слідчий суддя виходить з того, що правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 закріплено у кримінальному законі, а саме ч. 1 ст. 121 КК України.

Про факт причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення свідчать докази, додані слідчим до клопотання та досліджені безпосередньо слідчим суддею, а саме:

- протоколом огляду місця події від 20.05.2020 з 01.40 год. до 02.00 год., а саме - прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено предмети із нашаруванням речовини бурого кольору;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про завдання їй тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини конфлікту із ОСОБА_6 та завдання їй тілесних ушкоджень вказаною особою;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка безпосередньо була допитана слідчим суддею та розповіла про обставини нанесення удару підозрюваним її донці, в результаті якого потерпілій були завдані тілесні ушкодження ока та обличчя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який також розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій;

З довідки КНП Міська Лікарня № 3 Запорізької міської ради від 20.05.2020, випливає, що ОСОБА_7 була госпіталізована з діагнозом: проникаюче поранення склери с випадінням оболонок (різана рана), гіфема, гемофтальм, субкон`юктивальний крововилив; різана рана щоки OD.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що при звернені до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчим до нього було долучено лише частину матеріалів, зібраних на стадії досудового розслідування, яке ще не завершене. За відсутності доказів, які б свідчили про явну і очевидну недопустимість зібраних досудовим розслідуванням доказів у цьому кримінальному проваджені, враховуючи стандарт доказування обґрунтованої підозри на цьому етапі кримінального провадження, надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості передчасно.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор у судовому засіданні посилаються на існування таких ризиків:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищення, схов або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Так, серед іншого, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками суворістю передбаченого покарання. За злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду враховується судом у сукупності з іншими обставинами. Так, ОСОБА_6 був звільнений з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» у день вчинення порушення, у якому він підозрюється 19.05.2020. ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Вказані обставини свідчать про його стійку антисоціальну поведінку. Крім того, ОСОБА_6 перебував під час подій щодо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком. Наявність особи з якою підозрюваний перебуває у шлюбі та дитини в неї не можуть свідчити про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 , оскільки вказані обставини не стали стримуючим фактором у його поведінці.

На ризик вчинення іншого кримінального правопорушення вказують наявність десяти судимостей та вчинення правопорушення у якому він підозрюється саме в день звільнення з місць позбавлення волі.

ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик незаконно впливу на потерпілого та свідків.
З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема проведення експертиз, додаткові допити як свідків так і потерпілої, слідчий суддя, зважаючи на те, що додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються, вважає, що ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні є актуальними.

Крім того, судом під час розгляду клопотання встановлено та підтверджується поясненнями, наданими як слідчим так і підозрюваним, що свідки у кримінальному провадженні є сусідами та близькими особами підозрюваного ОСОБА_6 , з якими він знайомий та проживає в одному районі міста Запоріжжя, а також в одному багатоквартирному будинку. Тому перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан свідків та потерпілої, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які можуть бути доказами вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме - встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди тощо.

Також, на теперішній час не встановлені усі обставини вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та не проведено усі слідчі (розшукові) дії, у тому числі не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема знаряддя вчинення злочину, якого підозрюваний позбувся безпосередньо після вчинення дій стосовно потерпілої. Вказане свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які можуть знаходитись за місцем вчинення злочину місце фактичного проживання підозрюваного.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у п. 62 рішення у справі «Боротюк проти України» вказав, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Майновий стан та нещодавне звільнення з місця позбавлення волі свідчить про неможливість обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_6 , забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а також забезпечувати його явку до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу.

Крім цього, враховуючи наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків, знищить, сховає або спотворить речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення проти життя особи, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, слідчий суддя не вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на початковій стадії досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду цієї справи, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на потерпілого та свідків, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

З наведених підстав та оскільки злочин, у якому ОСОБА_6 підозрюється було вчинено із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у цьому кримінальному проваджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.07.2020 включно з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Строк дії ухвали до 18.07.2020 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1