Справа № 369/3583/20
Провадження №1-кс/369/788/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001604 від 18.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
18.03.2020 СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001604 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за заявою гр. ОСОБА_7 .
В ході здійснення, досудового розслідування встановлено, що 18.03.2020 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебуваючи на перехресті вулиць Молодіжна та Білгородська в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 та застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та яке виразилося у нанесенні ударів кулаками в обличчя та тулубі останнього, спричинивши при цьому відповідно до довідки № 1566, виданої Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району ЗТГК, забиття лівої половини грудної клітки, садна обличчя, відкрито заволоділи рюкзаком чорного кольору вартістю вартістю 500 грн., кросівками марки Nike вартістю 1500 грн, мобільним телефоном марки «Meizu M6» вартістю 1500 грн., джойстик Sony PlayStation 4 вартістю 500 грн., годинник марки Xiaomi W20 вартістю 550 грн. та навушниками, шапкою які для потерпілого матерікальнох цінності не становлять та банківськими картками.Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з викраденими речами з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 4500 грн.
18.03.2020 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано відповідно до вимог ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 17 год. 10 хв.).
18.03.2020 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, а саме в відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, українець, не працюючій, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимий.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 12554 від 18.03.2020 року; протоколом усної заяви ОСОБА_7 про пограбування від 18.03.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 , довідкою з Києво-Святошинської ЦРЛ № 1566 від 18.03.2020 року про тілесні ушкодження ОСОБА_7 , та іншими матеріалами в їх сукупності.
В ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:
- переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, та покарання за який становить від 4 до 6 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний ОСОБА_4 :
- є місцевим мешканцем, однак ніде не працює, офіційно не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, ніде не працевлаштований та не має постійного та законного джерела для існування;
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, згідно якого речі, викрадені у потерпілого ОСОБА_7 , на даний час не віднайдені, та ОСОБА_4 може знати про їхнє місце знаходження, спотворити їх, або сховати.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, маючи реальну можливість пересуватись може незаконно впливати на свідка та потерпілого, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має законного джерела до існування та може знову вчинити корисливі злочини.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, який дає реальну можливість вільного пересування, може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи все вищезазначене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.
І лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, та його захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали та показання ОСОБА_4 , що відносно нього в інший справі обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до шести років.
При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001604 від 18.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, зі слів раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 16 травня 2020 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1