Справа № 359/7394/19
Провадження № 1-кп/359/186/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001122 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2019 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження, раніше судимого: 27.01.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 22 дні, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.07.2016 замінено покарання на 3 роки позбавлення волі,
щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Глибоке Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 06.04.2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням терміном на 3 роки,
щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , будучи раніше судимими за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали та повторно вчинили новий умисний корисливий злочин.
30.06.2019 року близько 16 години 00 хвилин, у ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна із приміщення недобудованого будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Цього ж дня, приблизно о 16:20 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що їх дії носять незаконний та протиправний характер, переконалися, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникли на територію домоволодіння через заднє подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Розподіливши між собою ролі спільної участі у вчиненні злочину, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 залишився у вказаному подвір`ї для того, щоб спостерігати за зовнішньою обстановкою, з метою уникнення їх викриття іншими особами. У цей час, ОСОБА_8 проник до недобудованого будинку, де відшукав металеві двері у комплекті з дверною рамою і врізним замком, які виніс звідти на територію даного домоволодіння, де на нього чекав ОСОБА_10 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 помітив поблизу будинку металеву драбину, яку вони також вирішили викрасти.
Після чого, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди ОСОБА_11 на суму 1984 гривень 77 копійок.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_10 вчинив умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинувачених, надані ними в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинувачених та думки прокурора, суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 інкримінованого злочину, крім допиту обвинувачених та дослідження доказів, які характеризують їх особу, стосуються речових доказів та судових витрат.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаюється у вчиненому. При цьому обвинувачений показав, що 30.06.2019 року близько 16 години 20 хвилин, він спільно з ОСОБА_10 викрали із приміщення недобудованого будинку та з території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , металеві двері у комплекті з дверною рамою і врізним замком, та металеву драбину.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаюється у вчиненому. При цьому обвинувачений показав, що в кінці червня 2019 року він спільно з ОСОБА_8 викрали із приміщення недобудованого будинку та з території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , металеві двері у комплекті з дверною рамою і врізним замком, та металеву драбину.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинувачених, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 дійсно вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Так, санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, що згідно ст.12 КК України, свідчить про вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тяжкого злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинувачених обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
В обвинувальному акті прокурор зазначила обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - рецидив злочину, однак відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої ст.67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів не може ще раз враховувати при призначені покарання як обставину, що його обтяжує.
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, з кваліфікуючою ознакою повторно, оскільки раніше були засуджені за ч.3 ст.185 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, тому суд не може враховувати рецидив злочинів ще раз при призначені їм покарання, як обставину, що обтяжує покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 , раніше судимий за майновий корисливий злочин, за місцем відбування проживання характеризується посередньо, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, зловживає спиртними напоями, підтримує тісні стосунки з особами, які вживають наркотичні засоби, потребує більшої уваги з боку працівників поліції. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного.
Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, не має постійної роботи та заробітку, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.

В той же час, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст.ст. 75, 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в 3 роки з визначенням відповідних обов`язків, згідно ч.1 та п.п. 2, 3 ч.2 ст. 76 КК України, зважаючи на визнання ним своєї вини.

Обрана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
В свою чергу обвинувачений ОСОБА_10 , раніше судимий за майновий корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем відбування проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, підтримує тісні стосунки з особами, які зловживають алкогольними напоями. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, ніде не працює.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного.
Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_10 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не має постійної роботи та заробітку, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.

Крім того, згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року, ОСОБА_10 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (а.с.71-74).

З урахуванням того, що злочин ОСОБА_10 вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_10 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Суд також вважає за неможливе застосувати до ОСОБА_10 ст.75 КК України, оскільки повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є недопустимим (абз.4 п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року).
Враховуючи все вище вказане, суд вважає, що обрана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні: металеві двері з рамою та металеву драбину, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 залишити у власності ОСОБА_11 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обрався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу закінчився. Підстав для обрання запобіжного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст.50, 65-67, 71, 75, ч.3 ст.185 КК України суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 10.07.2020 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком суду законної сили не обрати.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту приведення вироку суду у виконання та затримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Речові докази в кримінальному провадженні: металеві двері з рамою та металеву драбину, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 залишити у власності ОСОБА_11 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1