Справа №630/105/20 Провадження №1-кп/630/16/20
В И Р О К

Іменем України

19 березня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000028 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , раніше судимого за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки; за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 вересня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15 лютого 2017 року з Холодногірської ВК № 18 по відбуттю покарання, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 11 січня 2020 року в період часу з 12:00 до 14:00 год. (більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не виявилось можливим), проходячи повз паркан дачного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив розташовані на подвір`ї вироби з металу та в нього виник прямий єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із проникненням у сховище, з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого єдиного корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна із проникненням у сховище, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, діючи повторно, через паркан проник на територію домоволодіння, звідки таємно викрав наступне майно: металеву сітку «Рабицю», металеві труби в кількості 21 шт, дві металевих ванни, металеві кутки різного діаметру та довжини, а всього металевих виробів, загальною вагою 233 кг, та вартістю 699,00 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Продовжуючи свої протиправні дії, охоплені єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна із проникненням у сховище, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , цього ж дня, 11 січня 2020 року, в період часу з 16:00 до 17:00 год. (більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не виявилось можливим), повернувся на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить потерпілій ОСОБА_6 , та, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, діючи повторно, через паркан проник на територію домоволодіння, звідки таємно викрав дві лавочки, виготовлені з металевих труб та дерев`яних дощок, які належали потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 319,20 грн. Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в цілому на суму 1018,20 грн.

Крім того, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із проникненням у сховище, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 наступного дня, 12 січня 2020 року, в період часу з 16:00 до 17:00 години, (більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не виявилось можливим), прийшов до дачного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, діючи повторно, через паркан проник на територію домоволодіння, звідки таємно викрав розукомплектований задній міст від автомобіля «ГАЗ 5301» вагою, 140 кг, який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 420,00 грн. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених злочинах та обставини обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що в той час перебував у скруті, тинявся по місту. Неподалік від його будинку розташовані дачні ділянки. Він йшов по вулиці повз ці ділянки та на одній з них через паркан побачив чисельні вироби з металу. Переконавшись, що на ділянці нікого немає, він переліз через паркан та пройшов на територію ділянки. На землі він побачив рулон металевої сітки «Рабиця», металеві труби, дві металеві ванни невеликого розміру та усілякі інші вироби з металу. Усе це він перекинув через паркан та за два рази відніс до пункту прийому металобрухту і продав. Отримані гроші він витратив на їжу. Трохи пізніше, у той самий день, він повернувся до дачного домоволодіння, аби забрати дві металеві лавки, які побачив на подвір`ї. Він знову переліз через паркан та забрав з подвір`я дві лавки. Але він їх не продав, а подарував товаришу. Наступного дня він знову вирішив вчинити крадіжку з подвір`я тієї самої дачної ділянки, бо витратив усі гроші. Він знову переліз через паркан та вкрав з подвір`я розібраний задній міст від вантажівки. Викрадене він сховав у найближчій лісосмузі, пізніше він за допомогою приятеля відвіз міст від вантажівки до пункту прийому металобрухту до іншого району міста, аби до нього не виникло зайвих запитань на тому пункті, де він напередодні продав увесь викрадений метал. Взагалі то він розраховував, що усе пройде вдало і його не викриють.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, і поєднане з проникненням у сховище.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він не працює, не одружений, має двох синів, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , по відношенню до яких він позбавлений батьківських прав на підставі заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 вересня 2017 року в справі № 630/235/17; інших дітей на утриманні у нього немає. Також з`ясовано, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів-психіатра не перебуває, але перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені до категорії тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, передбачених санкцією статті, за якою кваліфіковані його дії, що буде співмірним до вчиненого та необхідним для виправлення обвинуваченого.

При цьому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на відомості про особу обвинуваченого, який не працює та вчинив нові крадіжки, маючи непогашену судимість за скоєння крадіжки, що свідчить про його намагання забезпечити себе за рахунок скоєння нових злочинів, та вказує на соціальну небезпеку обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази дві лавки та розукомплектований задній міст від автомобіля ГАЗ-5301, які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , вважати повернутими потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1946 від 29 січня 2020 року в сумі 785,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2918 від 05 лютого 2020 року в сумі 1256,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1