ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/819/299/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 0001606 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке належать ОСОБА_8 , а саме: - квартиру, розтасовану за адресую: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони розпоряджатися ним та його відчужувати.

Вищевказаною ухвалою слідчого суді зазначене клопотання задавлено, накладено арешт на вищевказані нерухоме майно, яке належать ОСОБА_8 , в межах цивільного позову в розмірі 11 183 971, 90 грн.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , подав на нього подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в заколенні клопотання.
Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість ухваленого рішення, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням слідчим суддею вимог КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала була постановлення з порушенням вимог КПК України, а саме під час розгляду клопотання не вівся журнал судового засідання, у зв`язку чим неможливо пересвідчитись у дослідженні слідчим суддею доказів, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Також, слідчим суддею не надана належна правова оцінка існуючим доказам, через їх не дослідження в судовому засіданні. та не визначено правової підстави для накладення арешту, що перешкодило постановленню законного та обґрунтованого рішення слідчим суддею.

Крім того, наголошує на тому, що в матеріалах провадження міститься цивільний позов ТОВ «Маддокс Україна», в тому числі і до ОСОБА_8 , як засновника ПП «Оптима Транс Ойл», однак ОСОБА_8 не є особою щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вимогами ст.ст. 171-173 КПК України встановлено вимоги до клопотання про арешт майна та порядок розгляду клопотання слідчим суддею.

Відповідно до вимог ч.2 п.5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2019 року заступник начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно, які належать ОСОБА_8 , а саме: - квартиру, розтасовану за адресую: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони розпоряджатися та його відчужувати.

Необхідність накладення арешту, обґрунтована тим, що в провадженні ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001606 від 17.05.2019 року, за заявою директора ТОВ «Продексим, ЛТД» ОСОБА_10 про те, що ТОВ «Вітана», розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Залізнична, 23, к.21, обманним шляхом, під приводом поставки дизельного пального заволоділо грошовими коштами ТОВ «Продексим, ЛТД», проте своїх зобов`язань не виконали, в результаті чого спричинили підприємству матеріальну шкоду на суму 3 543 274, 20 гривень.

Також, вищезазначені матеріали досудового розслідування були об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0002325 за заявою представника ТОВ «Маддокс Україна» адвоката ОСОБА_11 про те, що в квітні 2019 року директор ТОВ «Вітана» ОСОБА_12 прийнявши на зберігання за визначену плату в березні 2019 року дизельне паливо від ТОВ «Маддокс Україна», отримавши його в ємності за адресою:м. Херсон, вул. Стрітенська, 6, усвідомлюючи свій обов`язок та відповідальність по зберіганню ввіреного майна, реалізував вказане дизельне паливо за готівкові кошти невстановленим особам, таким чином спричинив ТОВ «Маддокс Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 11 183 971, 90 гривень.

Крім того, згідно показань самого ОСОБА_12 - ОСОБА_13 приймав участь у перемовах та договірних відносинах з ТОВ «Маддокс Україна», крім того вони разом приймали рішення стосовно реалізації ввіреного дизельного палива (яке перебували на зберігання) підприємствам ПП «Графен», а також ПП «Оптима Транс Ойл» та ТОВ «Транс Ойл 1».

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, а саме до привласнення ввіреного дизельного палива, що належить ТОВ «Маддокс Україна», можуть бути причетні керівники та засновники юридичних осіб, зокрема ПП «Оптима Транс Ойл», ТОВ «Транс Ойл 1» - ОСОБА_8 (засновник).

Крім того, нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт та яке належать ОСОБА_8 , має суттєве значення у кримінальному провадженні, для подальшого забезпечення цивільного позову..

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив із того, що з матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0001606 від 17.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст.191 КК України, здійснюється, в тому числі, щодо посадових осіб ПП «Оптима Транс Ойл» та в рамках кримінального провадження потерпілою стороною ТОВ «МАДДОКС Україна» заявлено цивільний позов на суму 11 183 971, 90 грн., відповідно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт на майно засновника ПП «Оптима Транс Ойл» ОСОБА_8 .

Так, згідно із ч. 6 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди - на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та клопотання про накладення арешту на майно та цивільного позову, пальне ТОВ «Маддокс Україна» отримало ТОВ «Вітана», а саме його посадова особа - директор ОСОБА_12 .

У цивільному позові хоча і зазначено ОСОБА_8 , як відповідача - керівника, в тому числі ПП «Оптима Транс Ойл», однак жодним чином не мотивовано підстави стягнення, як з ПП «Оптима Транс Ойл» так і самого ОСОБА_8 заявлених збитків.

Крім того, ОСОБА_8 , як директор ПП «Оптима Транс Ойл» та і само зазначене ПП не фізичною чи юридичною особою щодо яких здійснюється провадження, що підтверджується витягом з ЄРДР, а також відсутня підозра ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень..

Тобто, в клопотанні слідчого фактично не доведено, що кримінальне провадження, здійснюється, щодо ОСОБА_8 , а отже і те, що цивільний позов стосується ОСОБА_8 , як особи, якій в рамках даного кримінального провадження пред`явлена підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень..

Також, зазначаючи про те, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт та яке належать ОСОБА_8 , має суттєве значення у кримінальному провадженні, оскільки може бути використане для забезпечення цивільного позову, слідчий зазначене майно не визнає речовими доказами у кримінальному провадженні. Відповідно постанова слідчого відсутня в матеріалах наданих х відповідним клопотанням.

Таким чином, слідчим не викладено правові підстави звернення із вказаним клопотанням, а слідчим суддею прийнято до уваги цивільний позов, на підставі якого він прийшов до висновку про те, що ОСОБА_8 є особою, діями якої завдані збитку у зазначеному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при прийняті рішення не було враховано вимоги ч.6 ст.170, ч.4 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при прийняті рішення про арешт майна, повинен бути застосований такий спосіб арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Переглядаючи рішення слідчого судді в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з того, що в матеріалах справи відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.

На переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання в права та інтереси, як накладення арешту на транспортні засоби, зазначені в клопотанні слідчого, які належать ОСОБА_8 .

Крім того, як вбачається з переліку нерухомого майна, воно не можу бути в даному провадження таких , що відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосував арешт майна поза засадами розумності та співмірності, не розглянувши по суті клопотання слідчого та не давши належної оцінки тому, ОСОБА_8 не є особою щодо якої здійснюється провадження, що підтверджується витягом з ЄРДР, в матеріалах провадження відсутня підозра, а зазначене нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді є такими, що заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст.171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно, яке належать ОСОБА_8 , а саме: - квартиру, розтасовану за адресую: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належать ОСОБА_8 , а саме: - квартиру, розтасовану за адресую: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 шляхом заборони розпоряджатися ним та його відчуження- відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: