Справа № 567/266/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000001 від 02.01.2020 р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нетішин Хмельницької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої : АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

встановив:

24 грудня 2019 року близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Глобус», що у м.Острог по вул.Східній, побачила у руках ОСОБА_4 гаманець коричневого кольору із грошовими коштами у ньому та яким вирішила відкрито заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 підійшла до потерпілої ОСОБА_4 , схопивши обома руками за гаманець, який цінності потерпілій не становить, шляхом ривка заволоділа останнім, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 250 грн., після чого відкрила вказаний гаманець із якого дістала 100 гривень, якими в подальшому заволоділа та покинула місце події.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, так як ОСОБА_5 здійснила відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

31 січня 2020 р., під час досудового розслідування, між ОСОБА_5 у статусі підозрюваної та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілим, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди ОСОБА_5 у статусі підозрюваної та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 31.01.2020 р., які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 31.01.2020р., ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду. Зазначила, що здатна реально виконати визначене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченою, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Зазначила, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченої не має.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 31.01.2020 р. про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.186 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачена цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомила про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснила відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України з призначенням узгодженої між потерпілою та обвинуваченою міри покарання.

Вирішуючи питання про речові докази суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні є гаманець коричневого кольору із гравіюванням «Любій НК».

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 31.01.2020 р. між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 31.01.2020р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази : гаманець коричневого кольору із гравіюванням «Любій НК», які передані потерпілій ОСОБА_4 згідно збережної розписки вважати повернутими ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1