У Х В А Л А

04 березня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Слідчого слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №60000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

в провадження слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання Слідчого слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 60000052 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 просив: обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати місце фактичного проживання у період часу з 23 год .00 хв. до 05 год. 00 хв.: квартиру АДРЕСА_1 , строком на два місяці, без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, або суду, не залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

Мотивував його тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні матеріалами.

На даний час існують ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Їх наявність обумовлена тяжкістю пред`явленої ОСОБА_4 підозри, який з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивних відомостей кримінального правопорушення може впливати на свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даного злочину, в тому числі, які були залучені до його викриття.

Зазначав, що викладені обставини, також, свідчать про те, що запобігти існуючим ризикам більш м`якими запобіжними заходами не є можливим.

В судовому засіданні від 04 березня 2020 року прокурор ОСОБА_3 клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 просили суд відмовити у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 так, як відсутні вищезазначені ризики, оскільки ОСОБА_8 під вартою, із ОСОБА_9 не знайомий та будь-які свідки по справі відсутні, а тому саме з цих підстав вважає клопотання слідчого необґрунтованим.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали, що надані стороною обвинувачення, слідча суддя установила наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження № 60000052 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України (а.с. 7-10).

ОСОБА_4 вручено Повідомлення про підозру від 03 березня 2020 року (а.с. 14).

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» у вчиненні злочину означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 42 рішення від 05 березня 2015 року у справі «Котій проти України», заява № 28718/09). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (п. 184 рішення Великої Палати від 28 листопада 2017 року у справі «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 03 березня 2020 року, що зібрано достатньо доказів, для підозри ОСОБА_4 у носінні, зберіганні, предбанні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України за таких обставин.

У невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 14 червня 2019 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів, пов`язаних з оплатною передачею, без передбаченого законом дозволу, вогнепальної зброї і бойових припасів, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і бойових припасів, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, домовилися про вчинення спільних дій, спрямованих на збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї на території міста Біла Церква та Білоцерківського району.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 12 серпня 2019 року при невстановлених обставинах ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , виконуючи розподілені ролі, без передбаченого законом дозволу, придбали пістолет моделі «STALKER-917-UK» із серійним номером НОМЕР_1 та набої до нього, які зберігали без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , відповідно до розробленого злочинного плану, усвідомлюючи наявність у них вогнепальної зброї, яка зберігається без передбаченого законом дозволу, у серпні 2019 року запропонував ОСОБА_10 придбати вказану вогнепальну зброю, а саме пістолет «STALKER-917-UK» із серійним номером НОМЕР_1 і боєприпаси до нього.

В подальшому, 12 серпня 2019 року близько 14 години ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, з метою досягнення єдиного злочинного результату, виконуючи відведену загальним планом роль перебуваючи поблизу будинку № 23 по вул. Гоголя в місті Біла Церква Київської області, діючи з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, збув без передбаченого законом дозволу ОСОБА_10 , за грошові кошти в сумі 9 000 гривень пістолет, що є стрілецькою гладкоствольною вогнепальою зброєю, яка виготовлена шляхом переробки стартового пістолету турецького виробника ATAK ARMS LTD (ZORAKI) моделі «STALKER-917-UK» калібру 9 мм. РАК. моделі «STALKER-917-UK» із серійним номером НОМЕР_1 та сім набоїв бойових припасів стрілецької гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм. РАК, які виготовлені шляхом переспорядження капсульованих гільз від шумових набоїв турецького виробника Yavascalar моделі «YAS» калібру 9 мм. РАК із використанням пороху та куль з твердого полімеру.

Крім того, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 08 жовтня 2019 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , виконуючи розподілені ролі, без передбаченого законом дозволу, придбали 9 мм. самозарядний пістолет, системи «Макарова», виготовлений шляхом переробки саморобним (кустарним) способом сигнально-шумового пістолета «Макарова ПМ Р-411», російського виробництва під набої калібру 9х18 ПМ та набої до нього, які зберігали без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому роль щодо пошуку джерел збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, по взаємній згоді з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи про наявність у них вогнепальної зброї, яка зберігається без передбаченого законом дозволу, у жовтні 2019 року запропонував ОСОБА_10 придбати вказану вогнепальну зброю, а саме придбати 9 мм. самозарядний пістолет, системи «Макарова», виготовлений шляхом переробки саморобним (кустарним) способом сигнально-шумового пістолета «Макарова ПМ Р-411», російського виробництва під набої калібру 9х18 ПМ і боєприпаси до нього.

В подальшому, 08 жовтня 2019 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , з метою досягнення єдиного злочинного результату, виконуючи відведену загальним планом роль, перебуваючи поблизу будинку № 46 по вул. Героїв Небесної Сотні в місті Біла Церква Київської області, діючи з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, збув без передбаченого законом дозволу ОСОБА_10 , за грошові кошти в сумі 9 000 гривень нарізну короткоствольну вогнепальну зброю - 9 мм. самозарядний пістолет, системи «Макарова», виготовлений шляхом переробки саморобним (кустарним) способом сигнально-шумового пістолета «Макарова ПМ Р-411», російського виробництва під набої калібру 9х18 ПМ та дев`ять 9 мм. пістолетних набоїв зразка 1951 року з кулею «ПСТ» зі стальним сердечником (57-Н-181С), калібру 9х18 ПМ.

Крім того, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 07 листопада 2019 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи розподілені ролі, без передбаченого законом дозволу, придбали пістолет моделі «CARRERA GT 50» калібру 9 мм. РАК, який зберігали без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому роль щодо пошуку джерел збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, по взаємній згоді з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи про наявність у них вогнепальної зброї, яка зберігається без передбаченого законом дозволу, у листопаді 2019 року запропонував ОСОБА_10 придбати вказану вогнепальну зброю, а саме пістолет моделі «CARRERA GT 50» калібру 9 мм. РАК.

В подальшому, 07 листопада 2019 року близько 16 години ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спільно та по взаємній згоді, з метою досягнення єдиного злочинного результату, виконуючи відведену загальним планом роль перебуваючи поблизу Торгового центру «Епіцентр», що за адресою: вул. Леваневського, 83, місті Біла Церква Київської області, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_10 , за грошові кошти в сумі 30 000 гривень пістолет, який є гладкоствольною вогнепальною зброєю, яка була перероблена із промислово-виготовленого стартового пістолету моделі «CARRERA GT 50» калібру 9 мм. РАК.

Слідча суддя зазначає, що її обґрунтованість підтверджується:

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 25 жовтня 2019 року (а.с.20-28),

- протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 23 жовтня 2019 року (а.с.29, 30),

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23 жовтня 2019 року (а.с.31),

- протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 18 листопада 2019 року (а.с.32),

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13 серпня 2019 року (а.с.33),

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 16 серпня 2019 року (а.с.34-39),

- висновком експерта № 99/6 від 12 вересня 2019 року (а.с.40),

- висновком експерта № 125/6 від 30 жовтня 2019 року (а.с.41),

- висновком експерта № 142/6 від 05 грудня 2019 року (а.с.42).

Частиною першою статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім цього, за ст.178 КПК України, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується тощо.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (п. 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04).

Однак, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення від 12 лютого 2015 року у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії»).

Слідчою суддею установлено, що відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким.

Санкція за його вчинення передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

ОСОБА_4 офіційно не працює, утриманців або інших соціальних зв`язків немає.

За таких обставин, слідча суддя дійшла висновку, що ОСОБА_4 може без будь-яких наслідків змінити місце проживання, що свідчить про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду існує і є високим.

Таким чином, зважаючи на те, що у судовому засіданні установлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 263 КК України, ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який є високим, слідча суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_4 належить застосувати запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України, при цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідча суддя зазначає, що зважаючи на те, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є високим, ОСОБА_4 офіційно не працює, утриманців чи інших міцних соціальних зв`язків не має, запобігти йому та досягти мети запобіжних заходів визначених ч.1 ст.177 КПК України більш м`якими запобіжними заходами, аніж домашній арешт не є можливим.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідча суддя, зважаючи на те, що доказів, що ОСОБА_4 працює, навчається, або здійснює іншу діяльність в зв`язку із якою є необхідність покидати житло, на стадію на якій перебуває кримінальне провадження, дійшла висновку, що до ОСОБА_4 належить застосувати домашній арешт строком на шістдесят днів із забороною покидати квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 зобов`язання прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, або суду, не залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 133, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 310, 395 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Слідчого слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 60000052, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, який полягатиме в забороні залишати місце проживання в період часу з 23:00 год. щоденно до 05:00 год. наступного дня, строком на 60 днів з моменту винесення ухвали, із зобов`язанням у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених п.2, п.3, ч.5 ст.194 КПК України:

1.не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст.139 КПК України, якщо підозрюваний, щодо якого здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали до 02 травня 2020 року та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1