Справа № 369/1652/20
Провадження №1-кс/369/376/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 03.02.2020 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника відділення поліції - начальник СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 03.02.2020 приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 маючи прямий умисел, направлений на вбивство двох людей, а саме матері ОСОБА_8 та сестри ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, корисливий мотив та мету незаконного збагачення на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілими, використовуючи кухонний ніж наніс ОСОБА_8 численні поранення в область грудної клітини та живота, потім підійшов до ОСОБА_10 яка стояла поруч якій наніс численні ножові поранення в область грудей, живота та лівого стегна.
На місці вчинення злочину, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі.
Згідно довідки № 230 від 03.02.2020 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: проникаючі колото-різані рани грудної клітини зліва. Посттравматичний лівосторонній пневмоторакс. Різані рани грудної клітини. Множинні проникаючі колото-різані рани черевної стінки з пошкодженням шлунка тонкого та товстого кишечника, їх брижі та малого чепця. Гемоперитонім. Колото різана рана лівої верхньої кінцівки. Травматичний шок 3 ст.

Згідно довідки № 231 від 03.02.2020 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючі колото різані рани грудної клітини зліва. Множинні проникаючі колото різані рани черевної стінки з множинними пошкодженнями тонкого та товстого кишківника, їх брижі. Гемоперитонім. Колото різана рана лівого стегна. Травматичний шок 3 ст.

03.02.2020 о 06:00 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України.

03.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2

ст. 115КК України, підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Гола Пристань, Херсонської області, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-Протоколом огляду місця події від 03.02.2020 за адресою: смт. Чабани, вул.Покровська, 59, під час якого виявлено та вилучено сліди бурого кольору, три кухонні ножі, змиви слідів речовини бурого кольору;

-Протоколом огляду від 03.02.2020 за участю ОСОБА_5 останній показав місце знаходження знаряддя вчинення злочину, а саме ножа за допомогою якого він здійснив кримінальне правопорушення та шорти з надписом «Bikkembers» сірого кольору із слідами бурого кольору;

-Протоколом огляду від 03.02.2020 за участю ОСОБА_5 останній показав місце знаходження його футболки зеленого кольору з наявними на ній плямами бурого кольору, в якій він був одягнений в день вчинення кримінального правопорушення;

-Протоколам допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

-Протоколом затримання ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України, під час обшуку вилучено: Мобільний телефон марки «OPPO» ІМЕІ: НОМЕР_1 у синьому корпусі (як пояснив затриманий телефон належить матері ОСОБА_8 ); Мобільний телефон марки «Самсунг А510F» у золотистому корпусі (як пояснив затриманий телефон належить рідній сестрі ОСОБА_10 ); Чорний гаманець із логотипом «Коня» у якому знаходиться: 634 грн. різними купюрами (як пояснив затриманий гроші належать рідній сестрі ОСОБА_10 ); Зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг» білого кольору (як пояснив затриманий що зарядний пристрій належить матері ОСОБА_8 );

-Довідки зі лікарні №230 та 231 щодо наявного діагнозу у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що з на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та нікому не повідомив про вчиненням ним кримінального правопорушення, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, намагався уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний проживає разом з потерпілими та поруч з сусідами, які викликали швидку медичну допомогу та яким розповіла потерпіла про всі обставини вчинення кримінального правопорушення;
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний зареєстрований в іншій області;

- підозрюваний не має постійного місця роботи та постійного джерела доходів;

- підозрюваний не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків;

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваному передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просив суд задовольнити клопотання та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання, просили суд застосувати домашній арешт.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічним позбавленням волі.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення .

- вчинити інше кримінальне правопорушення

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічним позбавлення волі. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний зареєстрований в Херсонській області; підозрюваний не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків; підозрюваний не має постійного місця роботи та постійного джерела доходів.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі зможе може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає реальними ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючи матеріалів стосовно підозрюваного.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника СВ Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 03.02.2020 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6, ч. 2 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - строком на 60 діб, тобто до 02.04.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 02 квітня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1