1Справа № 335/1440/20 1-кс/335/870/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.07.2000 Свердловським міським судом Луганської області, за ч. 2 ст. 140, ст. 208 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;

- 06.12.2000 Свердловським міським судом Луганської області, за ч. 1 ст. 142 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України, приєднане покарання по вироку від 30.07.2000, з кінцевим строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 25.11.2003 року, звільнений з Свердловської ВК Луганської області по відбуттю строку покарання.

- 29.01.2007 Свердловським міським судом Луганської області за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання у 2017 році,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 16.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 лютого 2020 року приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.4 ст. 152 КК України, маючи умисел направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, знаходячись біля дитячого будинку по АДРЕСА_3 , підійшов до малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та під вигаданим приводом запросив останніх до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись за місцем свого мешкання, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми особами, з метою реалізації свого злочинного умислу, почав залякувати останніх, погрожуючи застосуванням до них фізичного насильства, та користуючись своєю фізичною перевагою, та безпораднім станом останніх, змусив їх зняти одяг, а саме штани та нижню білизну. Побоюючись за своє життя та здоров`я малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вчиняючи опору, виконали вимоги ОСОБА_5 та зняли з себе штани та нижню білизну. Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, грубо порушуючи встановлені у суспільстві норми моралі, оголив свій статевий орган, та впродовж часу приблизно з 12 години 00 хвилин до 12 години 10 хвилин, вчинив сексуальні насильницькі дії відносно малолітнього ОСОБА_7 , при цьому доторкався оголеним половим членом його обличчя та губ, змусив ОСОБА_7 взяти у руки його половий член, та мастурбувати його, а після цього зажадав від останнього лягти на ліжко, та торкався половим членом його сідниць до еякуляції. Далі ОСОБА_5 після вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 висловив погрози йому фізичною розправою, якщо останній повідомить батькам та в правоохоронні органи про його злочинні дії. Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.6 ст. 153 КК України сексуальне насильство, тобто вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.4 ст.152 КК України. Крім того, 15 лютого 2020 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.4 ст. 152 КК України, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, діючи повторно, безпосередньо після вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо малолітнього ОСОБА_7 , вчинив аналогічні дії щодо малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував, за місцем мешкання ОСОБА_5 за вказаною адресою. Так, ОСОБА_5 висловлюючи щодо малолітнього ОСОБА_8 погрози у застосуванні фізичного насильства, які останній сприйняв як реальні, чим подавив його волю до опору, протягом часу приблизно з 12 години 10 хвилин до 12 години 20 хвилин, торкався оголеним половим членом до обличчя та губ потерпілого ОСОБА_8 , примусив останнього взяти у руки його половий член та мастурбувати його. В подальшому ОСОБА_5 , після вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_8 висловив погрози йому фізичною розправою, якщо останній повідомить батькам та в правоохоронні органи про його злочинні дії. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 6 ст. 153 КК України сексуальне насильство, тобто вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені потворно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.4 ст.152 КК України.

Слідчий Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який кримінальним законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь на потерпілих та свідків; може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні та пояснили, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики передбачені ч.ч. 1,3,5 КПК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні, вирішення клопотання слідчого залишив на розсуд суду, з урахування позиції підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 16 лютого 2020 року СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 16.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України.

16.02.2020 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

18.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 6 ст. 153 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалася прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Так, усвідомлюючи характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та невідворотність покарання за його вчинення, є вагомі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, залишить місце свого мешкання і буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний обізнаний про місце мешкання свідків та потерпілих.

При цьому, доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини.

Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного для громадян, про необхідність його ізоляції з метою захисту суспільства від злочинних посягань, припинення його злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства, перешкодити виконанню процесуальних рішень, що і є підставою вважати про те, що найбільш доцільним запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_5 , є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, має судимість за скоєння аналогічного злочину (зґвалтування), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією, фактично не має постійного місця проживання.

Отже, вказані обставини, свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід надасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому застосовує відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 квітня 2020 року включно, який слід рахувати з 16 лютого 2020 року, тобто з дня затримання.

Слідчий суддя, при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України, а саме: сексуальне насильство, вчинені повторно або особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених частиною четвертою статті 152, статтею 155 або частиною другою статті 156 цього Кодексу, тобто злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 22, 177, 178, 183, 193, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 16 лютого 2020 року до 15 квітня 2020 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1