20.03.2020
Справа № 1-14/2008
Провадження № 1-в/642/65/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку та скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту майна,

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку та скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Ленінського районного суду від 21.02.2000 року ОСОБА_4 була засуджена за ст.229-1 ч.2 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності. Ухвалою Харківського обласного суду від 04.04.2000 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова було змінено в частині призначення покарання, а саме: ОСОБА_4 було засуджено за ст.229-1 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності. ОСОБА_4 відбувала покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)», початок строку покарання 18.09.1998 року. 03.08.2001 року звільнена згідно з постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.08.2001 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року, невідбута частина строку покарання замінена на умовне покарання строком 01 рік 01 місяць 27 днів.Таким чином, основне покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 відбула. Однак в частині конфіскації майна засудженої вирок виконано не було з незалежних від неї обставин. Відтак, просить суд звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 21.02.2000, ухвали Харківського обласного суду від 04.04.2000, зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою заступника начальника відділу, слідчого СВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, полковника міліції ОСОБА_5 , внаслідок звільнення її від відбування покарання у вигляді конфіскації всього майна.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 не з`явилися, надати суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, просили клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши надані до суду клопотання заявника та матеріали кримінальної справи, вивчивши додані до клопотання докази, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Ленінського районного суду від 21.02.2000 року ОСОБА_4 засуджена за ст.229-1 ч.2 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.
Ухвалою Харківського обласного суду від 04.04.2000 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова було змінено в частині призначення покарання, а саме: ОСОБА_4 було засуджено за ст.229-1 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.
ОСОБА_4 відбувала покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)», початок строку покарання 18.09.1998 року.
03.08.2001 року звільнена згідно з постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.08.2001 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року, не відбута частина строку покарання замінена на умовне покарання строком 01 рік 01 місяць 27 днів.
На виконання вищезазначеного вироку в частині конфіскації майна, Ленінським районним судом м. Харкова було направлено виконавчий лист до Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова, що підтверджується копією супровідного листа в матеріалах кримінальної справи.
Згідно відповіді начальника Московського ВДВС ум.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий документ Ленінського районного суду м.Харкова від 21.02.2000 року за №1-40/2000 відносно ОСОБА_4 у частині додаткового покарання - конфіскації майна на виконанні не перебуває та не перебував.

Додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, за вказаним вище вироком, не було виконано до цього часу.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належить:
- квартира АДРЕСА_1 (назву вул. Гв. Широнінців уточнено на АДРЕСА_3 згідно з 9 сесією 24 скликання Харківської міської ради від 25.12.2002 року), на підставі довідки житлово-експлуатаційної контори ЖБК Левада» від 28.12.1992 № 747;
- квартира АДРЕСА_2 (назву вул. Гв. Широнінців уточнено на АДРЕСА_3 згідно з 9 сесією 24 скликання Харківської міської ради від 25.12.2002 року), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31.10.1996 Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 3-3936.
Відповідно до вимог, передбачених п. 4 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Частиною другою цієї статті, передбачено, що строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, не переховується. З моменту набрання чинності вироком суду, минуло вже більше 10 років.

З огляду на наведене, зважаючи, що обвинувальний вирок не було виконано у визначені ст. 80 КК України строки, встановлено факт не ухилення засудженої від відбування покарання призначеного судом, що не спростовано прокурором, після постановлення вироку ОСОБА_4 не вчинила нового злочину, стала на шлях виправлення та, на даний час, є недоцільним виконання обвинувального вироку після спливу строків його виконання через втрату належного карального і превентивного впливу, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку та скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту майна, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку та скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту майна - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 21.02.2000 та ухвали Харківського обласного суду від 04.04.2000.

Скасувати постанову слідчого СВ ХМУ УМВСУ в Х/о (СУ ХГУ УМВС м.Харкова) зареєстровану 22.09.1988 року (від 20.09.1998) року про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 (назву АДРЕСА_3 згідно з 9 сесією 24 скликання Харківської міської ради від 25.12.2002 року), накладений постановою (ухвалою) слідчого СВ ХМУ УМВСУ в Х/о (СУ ХГУ УМВС м.Харькова), зареєстрованою 22.09.1998 року (від 20.09.1998) про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внаслідок звільнення її від відбування покарання у вигляді конфіскації всього майна.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 (назву АДРЕСА_3 згідно з 9 сесією 24 скликання Харківської міської ради від 25.12.2002 року), накладений постановою (ухвалою) слідчого СВ ХМУ УМВСУ в Х/о (СУ ХГУ УМВС м.Харькова), зареєстрованою 22.09.1998 року (від 20.09.1998) про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внаслідок звільнення її від відбування покарання у вигляді конфіскації всього майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ленінський районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1