Справа № 127/1309/19
Провадження №11-кп/801/680/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000422 від 26.10.2018 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000422, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.10.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року у задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт відмовлено.

Продовжено строк дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 31.05.2020 включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року подав апеляційну скаргу, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що ризики наведені прокурором є надуманими та необгрунтованими, оскільки він не має на меті впливати на свідків, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей цивільної дружини, працевлаштований у м.Вінниці, забезпечений житлом, яке винаймає вже тривалий час за адресою АДРЕСА_1 , тому просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися продовжують існувати, приймаючи рішення щодо продовження строку запобіжного заходу, суд врахував міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, те, що він є уродженцем Закарпатської області, немає постійного місця проживання у м.Вінниці та Вінницькій області, щодо посилань обвинуваченого про можливість проживання в орендованій квартирі, то вони не відповідають дійсності, оскільки оренда квартири на даний час власником квартири припинена, крім того, обвинувачений допустив неналежну процесуальну поведінку, оскільки разом зі своєю цивільною дружиною чинив тиск на потерпілого щодо зміни показів, в період іспитового строку вчинив інкримінований йому злочин, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_8 , яка підтримала в повному обсязі вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив застосувати відносно нього домашній арешт, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.149 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000422 від 26.10.2018 року скерований до Вінницького міського суду, триває судовий розгляд.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 , що ризики наведені прокурором та які зазначені в ухвалі суду не існують є безпідставними, оскільки обставини, які вказують на заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України відносно нього існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обвинуваченому обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно неодружений, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, не має постійного місця проживання на території міста Вінниці та Вінницької області, не має постійної реєстрації, є уродженцем Закарпатської області, оскільки, не маючи постійного місця проживання, може переховуватись від суду, з урахуванням того, що інкримінований злочин вчинив під час іспитового строку, відповідно до вироку суду від 03.04.2018 року, а тому може вчинити інший злочин, впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш мякий, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 те, що він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей цивільної дружини, працевлаштований у м.Вінниці, забезпечений житлом, яке винаймає за адресою АДРЕСА_1 , як на підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є такими, що спростовують висновки суду щодо продовження строку запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися, а перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, що виправдовує тримання ОСОБА_9 під вартою.

Рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним, обгрунтованим.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3