Дата документу 09.06.2020
Справа № 334/2774/20
Провадження № 1-кс/334/1202/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001777 від 21.05.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про відвід прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001777 від 21.05.2019 року.

Сторона захисту вважає, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_5 .

Так, відносно підозрюваного ОСОБА_6 мається інше кримінальне провадження, у якому відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Окрім того він проходить лікування у лікарні. Прокурору ОСОБА_5 , що здійснює процесуальне керівництво №0001777 від 21.05.2019, було достеменно відомо про ці обставини. Незважаючи на це, слідчим ухвалено постанову від 2.10.2019 року про відновлення досудового слідства, а через 6 днів після направлення повістки підозрюваному ОСОБА_6 без відповідного підтвердження, оголошено у розшук. Після скасування розшуку та відновлення провадження, слідчим було направлено клопотання до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області про надання на дозвіл підозрюваному ОСОБА_6 прибути до Дніпровського ВП для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання обвинувального акту. Однак після прибуття до м. Запоріжжя підозрюваний отримав копію клопотання про обрання запобіжного заходу. Окрім того, прокурором до слідчого судді прокурором було заявлено два клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 : тримання під вартою та домашній арешт. У подальшому під час розгляду клопотання про тримання під вартою прокурором було заявлено про відмову від нього. Така поведінка прокурора свідчить про необ`єктивність та упередженість у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_5 також не зявилася.

Розглянувши матеріали заяви,слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України регламентовано законність у здійсненні досудового розслідування та судового розгляду, так під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ст. 25 КПК зазначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 статті 36 КПК передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Статтею 77 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, а саме, якщо: 1/ він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2/ він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3/ він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Якщо підстави для відводу прокурора, визначені в п.1, п.2 ст.77 КПК України є очевидними, то підстави, вказані в п.3 вказаної норми в силу принципу диспозитивності кримінального процесу мали б бути доведені заявником та в силу ч.5 ст.80 КПК України вмотивовані.

Оцінюючи доводи сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що вони фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями прокурора, в зв`язку із чим не можуть бути підставою для відводу прокурора.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 83, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяву захисника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001777 від 21.05.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1