Справа № 646/4086/19
Провадження № 1-кс/636/2152/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві заяву представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_6 ,-
встановив:
До суду надійшла заява представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , в якій зазначено, що в провадженні судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_6 перебуває на розгляді кримінальне провадження № 00001351 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. У своїй заяві адвокат вказує, що 21.10.2019 у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому та строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом керування транспортними засобами, а захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому. Суд вислухавши думку усіх учасників процесу видалився до нарадчої кімнати для постановлення ухвали, призначивши наступне судове засідання на 11.30 год. 09.12.2019, а всі учасники процесу розійшлися. Я вказує заявник, після закінчення судового засідання він разом з потерпілою ОСОБА_8 направилися до канцелярії суду, яке знаходиться в іншому приміщенні, для реєстрації цивільного позову по справі, де перебували близько 10-15 хвилин. Повертаючись з канцелярії суду, біля входу приміщення суду, де відбувалось судове засідання, він разом з потерпілою побачили суддю ОСОБА_6 , що перебував у нарадчій кімнаті, який спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_7 , але побачивши їх, стрімко почав швидко віддалятися від обвинуваченого в їхній бік. Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність позапроцесуальних взаємовідносин судді з обвинуваченим, що викликає сумнів у неупередженості судді і є підставою для його відводу у розгляді даного кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечув і пояснив суду, що прийняте рішення судді по його клопотанню не може бути підставою для відводу, а сам факт спілкування судді з обвинуваченим не найшов свого підтвердження.
Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У заяві про відвід заявник вказує про поведінку судді під час перебування у нарадчій кімнаті, внаслідок якої виникли обґрунтовані сумніви у неупередженості судді, однак докази щодо такої поведінки не надані.
Заявник наголошує, що за приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Однак суду не надані та не заявлені конкретні відомості, про які зазначено у заяві про відвід.
Отже, обставини, що виключають участь судді у даному кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 КПК України і їх перелік є вичерпним, жодного з яких не конкретизовано, а посилання на те, що суддя ОСОБА_6 спілкувався з обвинуваченим після судового засідання біля приміщення суду не мають доказів.
Всі обставини, на які посилається заявник у заяві про відвід судді ОСОБА_6 , не є підставами для його відводу та не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Статтею 2 цього закону передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
В рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії" та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.
Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії", правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.
Доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_9 та, відповідно, про наявність підстав для його відводу з мотивів, зазначених в заяві про відвід, судом не встановлено. Взагалі, будь-яких даних, які б свідчили про обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 не встановлено, тому підстав для задоволення заяви про відвід, передбачених ст.75 КПК України, не має.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 369-372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
В задоволенні заяви представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 00001351 від 12.06.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя