Справа № 172/91/20
Провадження № 1-кп/172/34/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000421 від 13.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, має середню-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

12 грудня 2019 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 знаходився на подвір`ї на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виникла словесна сварка з ОСОБА_6 , який в цей час проходив по вул. Урожайній вздовж території садиби ОСОБА_5 . В цей час на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 вийшов зі свого двору та наблизився до потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, обхватив ОСОБА_6 своєю правою рукою за шию та повалив його на землю. Далі, слідуючи своєму протиправному наміру, ОСОБА_5 наніс удар правою ногою взутою у взуття в ліву частину обличчя потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі, яке за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю. Щиро каявся, повністю підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та не виявив бажання давати показання у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на суворому покаранні.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3
ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має. Перебуває на обліку психіатра з приводу легкої розумової відсталості. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 7 від 09.12.2020 року обвинувачений під час вчинення злочину та на час дослідження на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і не страждає, виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення правопорушення щодо особи похилого віку.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді громадських робіт, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1