Справа № 201/1281/20
Провадження № 1-кс/201/893/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м Дніпропетровська скаргу Дніпропетровської міської ради на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 23 січня 2020 року про забезпечення виконання ухвали слідчого судді,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга Дніпропетровської міської ради на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 23 січня 2020 року про забезпечення виконання ухвали слідчого судді.

В обґрунтування доводів, викладених у скарзі заявник посилався на невідповідність вимогам кримінально-процесуального закону постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 23 січня 2020р. про забезпечення виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019р. по справі № 202/8290/19, постановленої в рамках кримінального провадження № 0001281 від 06 березня 2013р., якою, серед іншого зобов`язано прокурорів, які є процесуальними керівниками у цьому кримінальному провадженні, забезпечити безперешкодний доступ ОСОБА_4 або уповноваженій ним на це в установленому порядку особі до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року вул. Плеханова, 15Г), (після 21.09.2017 року вул. Плеханова, 13Б).

Представник Дніпропетровської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, наполягав на її задоволенні.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, окрім того просив скаргу повернути, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 здійснюється слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на підтвердження чого надав витяг з ЄРДР.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та прокурора.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 194, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1, ст. 356, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, за фактом набуття шляхом шахрайства права на майно - об`єкт незавершеного будівництва, розташований у АДРЕСА_1 , та здійснення з порушенням чинного законодавства самовільного будівництва багатоквартирного житлового будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці, що підтверджується .

Оскаржуваною постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 23.01.2020р., прийнятою в рамках кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013р., на забезпечення виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2019р. по справі № 202/8290/19, постановленою за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, зобов`язано уповноважених осіб КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради забезпечити безперешкодний доступ ОСОБА_4 та іншим уповноваженим особам до вищевказаного будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Підсудність скарг, які подаються в порядку ст. 303 КПК України, положеннями глави 26 цього Кодексу, («Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»), не врегульовано взагалі. Частиною першою ст. 306 КПК України лише визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Однак зазначені статті теж не містять вказівок щодо підсудності справ даної категорії.

За таких обставин, при визначенні юрисдикційної невідповідності скарги на дії слідчих та прокурорів, слід застосувувати наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч.1 ст.17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтями 32, 218 КПК України визначено порядок місця проведення досудового розслідування та територіальну підсудність. Зокрема, частиною 1 статті 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 листа Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 р. №223-559/0/4-13, зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо).

Таким чином, застосовуючи аналогію зазначених процесуальних норм, якими унормовані питання підсудності при зверненні слідчих та прокурів до суду із клопотаннями про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, до питання відкриття провадження у скаргах на дії слідчих та прокурорів під час досудового розслідування, які юрисдикційно знаходяться в інших районах, такі скарги мають повертаються заявникам із роз`ясненням права на звернення до суду відповідної юрисдикції.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо її розгляд не підлягає в цьому суді.

Враховуючи що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001281 здійснюється слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на підтвердження чого прокурором надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що територіально не відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга Дніпропетровської міської ради не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, та підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,25,28,303-307 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Дніпропетровської міської ради на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 23 січня 2020 року про забезпечення виконання ухвали слідчого судді повернути заявнику

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням правил територіальної підсудності відповідно до ч.1 ст.32 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1