Провадження № 1-кп/932/137/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0003123, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.12.2016 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим терміном на 2 роки на підставі ст.75 КК України, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у під`їзді корпусу 2 будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків з раніше незнайомим ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті іншій людині, умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 два удари ножами, один з котрих в життєво-важливу область тулуба, а саме в грудну клітину ліворуч, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого колото-різаного поранення лівого плеча, яке розпочинається вхідною раною по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині ( на відстані 13,0 см в гору від ліктьового суглобу та на 23,5 см вниз від лівого плечевого суглобу) та переходить у раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, часткового поранення трьохглавого м`язу, з розвитком дифузної венозної кровотечі та закінчується вихідною раною по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині (на відстані 18,5 см вгору від ліктьового суглобу);
- непроникаючого колото-різаного поранення по лівій бічній поверхні грудної клітини по середньо-паховій лінії ( на відстані 125 см вгору під підошовної поверхні стоп та на 32 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні ( 21 день).
Таким чином, ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, які не залежать від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_8 вчинивши опір запобіг подальшому нанесенню тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися в закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який в суді пояснив, що до подій 27.10.2017 року обвинуваченого ОСОБА_7 не знав, ніяких стосунків не підтримував. Він проживає на четвертому поверсі в квартирі АДРЕСА_3 .
27.10.2017 року приблизно о 03.00 год. прокинувся від звуків сильного гуркіту, нібито хтось вибиває стіну. Як потім з`ясувалося, це обвинувачений ОСОБА_7 , який мешкав на 7-му поверсі його будинку, вибивав залізні двері. Він вийшов з тамбуру, назустріч по сходах спускався хлопець ОСОБА_11 , та в цей момент він почув жіночий крик. ОСОБА_11 сказав йому, що ОСОБА_7 б`є свою дружину ОСОБА_12 . Він піднявся вище, побачив, як ОСОБА_7 б`є свою дружину руками на ногами. ОСОБА_12 кричала, просила про допомогу. Сусіди ( ОСОБА_13 та її дочка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ), повибігали з квартир й також перебували на майданчику біля дверей, повідомили що викликали поліцію.
ОСОБА_11 намагався відтягнути ОСОБА_7 . Він також прохав його зупинитись та заспокоїтися. ОСОБА_7 глянув на нього, розвернувся та пішов в квартиру, зачинив двері, нічого не сказавши.
Потім він почув, що плачуть діти, й він став хвилюватися за них, так як разом з ОСОБА_7 в зачиненій квартирі залишались діти : двійнята 5-ти місяців і ще одна маленька дитина. Він вирішив звернутись до ОСОБА_7 , щоб той відкрив двері й заспокоїти дітей. Він став стукати в двері квартири ОСОБА_7 та прохав, щоб він впустив ОСОБА_12 до квартири заспокоїти плачущих дітей, але жодної відповіді від ОСОБА_7 не було. Через деякий час, він знову став прохати ОСОБА_7 відчинити двері, казав, що викликали поліцію.
В цей час двері квартири відчинилися, вийшов ОСОБА_7 з двома кухоними ножами в руках, по 14 см довжиною кожний та 30 мм й 40 мм шириною. ОСОБА_7 бив ножем об ніж, звернувся до нього : « Ну що, де поліція? Ти- поліція !». Став кричати: «Порежу, "порєшу", вб`ю!», й пішов з ножами на нього. Він підняв руки, показав, що в нього в руках нічого нема, прохаючи ОСОБА_7 заспокоїтися. Але той не зупинявся й цілеспрямовано пішов прямо на нього, тримаючи в руках ножи. Він став відступати, рухаючись назад, продовжував просити ОСОБА_7 заспокоїтись. В цей момент ОСОБА_7 перебував від нього на відстані витягнутої руки. ОСОБА_7 став йти на нього з цими ножами в руках, він відходив від нього. Перебуваючи на порозі між тамбуром та сходовим майданчиком, де позаду були ОСОБА_12 та сусіди, ОСОБА_7 став замахуватися на нього однієї рукою з ножем, але він відбив цей удар ОСОБА_7 . Потім, ОСОБА_7 ще раз замахнувся на нього з ножем в область грудної клітини зліва, а саме в область серця, але він встиг ухилитися, повернувшись в- пів обороту вправо. Ножовий удар прийшовся йому в ліве плече. Цей удар ножем повністю проткнув йому ліве плече та задів грудну клітину з лівої сторони.

Після цього, він боком вибіг з тамбуру. ОСОБА_11 закрив двері, але ОСОБА_7 бив по дверях та просив їх відчинити. Дружина обвинуваченого ОСОБА_12 , втекла. Вони ж весь час до приїзду поліції тримали двері, щоб ОСОБА_7 не вийшов. Обвинувачений весь час продовжував кричати, щоб йому відкрили двері. Але вони міцно тримали двері, щоб ОСОБА_7 не вирвався. Через деякий час йому стало зле. Потім його відвезли до лікарні, де зробили операцію.
Вказав, що сприймав дії обвинуваченого ОСОБА_7 , як намагання вбити його. Дії обвинуваченого загрожували його життю. ОСОБА_7 поводив себе дуже агресивно, вбив би його. Однак, обвинуваченого зупинило лише те, що він встиг вибігти з тамбуру, та в цей час ОСОБА_11 закрив двері й вони їх тримали, інакше б, він його вбив.
Просив покарати обвинуваченого ОСОБА_7 на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка в суді пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає приблизно два роки, стосунки сусідські. Потерпілого ОСОБА_8 також знає багато років. Вона мешкає з ними в одному будинку, її квартира розташована на восьмому поверсі.
27.10.2017 року десь о 03.00 год. прокинулася від криків сусідки ОСОБА_12 про допомогу. Спустившись на сьомий поверх, побачила ОСОБА_12 в крові, яку ОСОБА_7 бив кулаками. Поруч була їх дитина. Сусідка, що мешкала навпроти, відчинила двері та одразу зачинила. Вона підійшла, забрала дитину. В цей момент по сходах піднімався ОСОБА_8 з ОСОБА_11 . ОСОБА_7 вихопив з її рук дитину та зачинився в квартирі. Там, в квартирі з обвинуваченим залишалося дві малолітні дитини та один трохи старший. Вони вже на той момент викликали поліцію.
Десь через хвилини три, ОСОБА_7 вибіг з квартири, в його обох руках перебували ножі. В цей час ОСОБА_17 був перший до дверей квартири ОСОБА_7 , вона ж стояла за потерпілим, біля нею перебували ОСОБА_15 , ОСОБА_18 з матір`ю, її донька ОСОБА_19 знаходилась біля ліфту. Марина ( дружина обвинуваченого), перебувала на майданчику між шостим та сьомим поверхами.
Побачив в руках обвинуваченого ножі, ОСОБА_8 став просити його заспокоїтися, зробив пару кроків назад за поріг тамбуру, при цьому в руках у потерпілого нічого не було. Перебуваючи на порозі тамбура квартири, ОСОБА_7 з розбігу замахнувся ножем на ОСОБА_8 в область серця. Однак потерпілий встиг повернутися, й удар прийшовся в область лівого плеча потерпілого, від чого одразу потекла кров. Всі стали кричати, але обвинувачений не зупинявся. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 заштовхали ОСОБА_7 до тамбура, зачинили двері та стали їх тримати, оскільки ОСОБА_7 намагався вийти, та міг продовжити спричиняти удари потерпілому.
До приїзду швидкої, вони ременем перетягнули рану потерпілого.
Вказала, що потерпілий ОСОБА_8 не ображав, не бив ОСОБА_7 , йому не погрожував, а весь час просив заспокоїтись.
Зазначила, що якщо б потерпілий ОСОБА_8 не ухилився від удару, то ОСОБА_7 вдарив би ножем потерпілого прямо в область серця.

Показами свідка ОСОБА_19 , яка в суді пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 вона знає, стосунки сусідські.
27.10.2017 року приблизно о 03.00 год вона прокинулася від криків її матері та сусідів. Коли вийшла з квартири та спустилась на сьомий поверх, побачила на майданчику свою матір ОСОБА_13 , сусідів тітку Тоню, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 (дружину обвинуваченого) та сусіда ОСОБА_11 з іншого під`їзду. В цей час, ОСОБА_7 перебував в квартирі з дітьми, кричав та стукав по меблям. ОСОБА_8 стукав у двері квартири та просив ОСОБА_7 відчинити, пустити до квартири дружину ОСОБА_12 , але той двері не відчиняв.
Потім, ОСОБА_7 різко відчинив двері, в кожній з рук тримав по кухонному ножу. ОСОБА_8 стояв перший до ОСОБА_7 , вона за потерпілим, поруч з ліфтом, а її мати ОСОБА_13 попереду неї. ОСОБА_7 вийшов з квартири, тримаючи в руках по ножу, та став йти з ними на ОСОБА_8 . Потерпілий став відходити назад від ОСОБА_7 , при цьому в руках у потерпілого будь-якої зброї не було, потерпілий обвинуваченому не погрожував, словесно не ображав. В той час, коли потерпілий вже був за тамбуром, ОСОБА_7 замахнувся ножем на ОСОБА_8 в область серця, але потерпілий встиг повернувся, й цей удар прийшовся потерпілому в область лівого плеча, ближче до серця. Оскільки, обвинувачений залишився в тамбурі, ОСОБА_11 , котрий стояв за дверима, закрив перед обвинуваченим двері, тим самим зачинив його в тамбурі. Якби ОСОБА_7 на зачинили в тамбурі, він би продовжив спричиняти потерпілому ножові удари.
В подальшому її мати ОСОБА_13 викликала швидку допомогу, так як після поранення, у ОСОБА_8 було багато крові. Після чого вона та її мати ОСОБА_13 пішли додому.
Вказала, що в її присутності, ні в кого, крім ОСОБА_7 , не було жодної зброї, обвинуваченому ніхто з присутніх не погрожував та не принижував.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в суді пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 вона знає, відносини сусідські, їх квартири знаходяться навпроти, на одному поверсі. Потерпілого ОСОБА_8 також знає давно, відносини хороші.
27.10.2017 року десь о 02.30 год. вона прокинулась від звуків гуркіту, вирішила, що знов грабують ліфт, як було напередодні, а тому одразу вибігла з квартири. Вийшов зі своєї квартири, побачила ОСОБА_7 , котрий стукав по дверям тамбура та кричав « ОСОБА_12 , відчини». Коли ОСОБА_12 відкрила двері, ОСОБА_7 схопив її за волосся та став тягати її, а коли вибігла їх дитина, ОСОБА_7 його прогнав. Вона намагалась їх заспокоїти, але не вдалося, а тому повернулася додому. Через деякий час, десь о 03.00 год., вона знову почула крики й коли вийшла з квартири, побачила, що на майданчику вже зібралося багато сусідів, серед яких був і потерпілий ОСОБА_8 . Дружина обвинуваченого ( ОСОБА_12 ) перебувала на сходовому майданчику. Двері в тамбур відкриті, а ОСОБА_7 зачинився в квартирі з дітьми. Сусіди вмовляли ОСОБА_7 відчинити двері, впустити дружину, так як діти кричали. При цьому, ОСОБА_8 спокійно просив ОСОБА_7 відчинити двері, але той не відкривав.
Через деякий час, двері квартири раптово відчинилися, вийшов ОСОБА_7 , тримаючи в кожній руці по ножу, приблизно 20-30 см довжиною. ОСОБА_7 бив ніж об ніж та погрожував їм, мав агресивний вигляд. Вони дуже злякалися дій обвинуваченого. В цей час, вона перебувала біля дверей своєї квартири, потерпілий ОСОБА_8 стояв спиною до неї, ближче до дверей квартири ОСОБА_20 , біля потерпілого був ОСОБА_21 , також були поруч ОСОБА_13 з донькою, ОСОБА_12 (дружина обвинуваченого) відразу втекла.
Побачив ножі у обвинуваченого, ОСОБА_8 став відходити від ОСОБА_7 , тримаючи руки перед собою. При цьому в руках потерпілого нічого не було. ОСОБА_8 не бив та не ображав словесно ОСОБА_7 , а лише вмовляв заспокоїтись. Однак, коли вже потерпілий перебував за тамбуром, ОСОБА_7 раптово здійснив випад правою рукою з ножем в напрямку ОСОБА_8 , а саме в область грудної клітини потерпілого. Коли ОСОБА_8 повернувся до неї, вона побачила, що вся його рука в крові. Потім ОСОБА_21 закрив двері до тамбура, тим самим зачинив ОСОБА_7 в тамбурі, щоб той не вийшов, так як ОСОБА_7 намагався відкрити двері тамбуру, поводився агресивно. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_22 тримали двері, щоб ОСОБА_7 не вирвався. Інакше ОСОБА_7 вбив би ОСОБА_8 .
Вказала, що до цих подій, у потерпілого ОСОБА_8 не було тілесних ушкоджень.
Зазначила, що дії ОСОБА_8 були направленні на заспокоєння ОСОБА_7 , який в той момент був агресивний. ОСОБА_8 ніяким чином не ображав ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень йому не спричиняв.

Показами свідка ОСОБА_23 , який в суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_7 він не знає, потерпілий ОСОБА_8 був його пацієнтом.
27.10.2017 року вночі до міської клінічної лікарні №16 був доставлений ОСОБА_8 в тяжкому стані. У ОСОБА_8 було поверхневе поранення в області серця, та поранення на плечі, крововтрата, низький тиск. Потерпілий ОСОБА_8 розповідав про обставини отримання ним тілесних ушкоджень, однак самостійно не міг пересуватися, так як йому було боляче.

А також дослідженими письмовими доказами:

Довідкою КЗ « Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР від 27.10.2017 року, відповідно до якої, ОСОБА_8 госпіталізований до травматологічного відділення з діагнозом: колото-різана рана лівої грудної клітини (непроникаюча), колото-різана рана лівого плеча ( том 1 а.с.6).

Протоколом огляду від 27.10.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого, в ході огляду під`їзду №1 корпусу 2 будинку АДРЕСА_2 , на сходах виявлені плями бурого кольору різного діаметру з першого поверху по сьомий поверх. На майданчику сьомого поверху, на стіні праворуч від тамбурної двері квартири АДРЕСА_4 та на килиму виявлені плями з підтіканням по вертикальній поверхні стіни бурого кольору. Також, плями бурого кольору виявлені на сходах та дерев`яних поручах сходинкових перил між сьомим та восьмим поверхами. З майданчику сьомого поверху вилучена речовина бурого кольору на марлевий тампон та контрольний зразок марлевого тампону.
На майданчику між другим та третім поверхами, у під`їзді, знаходиться чоловік, одягнений в тканеву куртку темно-синього кольору, джинси синього кольору, ботинки чорні зі шнурками, має при собі чорну сумку з грошима, цигарками та мобільним телефоном «mi» у чохлі чорного кольору, у розрядженому стані, який вилучений в ході огляду з двома сім-картами «Київстар» та «Водафон». Даний чоловік представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обох долонях ОСОБА_7 виявлені плями речовини бурого кольору. Під час огляду зроблені зрізи країв нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_7 , змиви з долоней рук ОСОБА_7 , контрольний зразок (том 1 а.с.8-11).

Протоколом огляду від 27.10.2017 року з фототаблицею, згідно до якого, оглянута квартира АДРЕСА_4 , розташована на 7-му поверсі 2 корпусу першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , яка має три кімнати. Так, в ході огляду, вхідні двері до ванної кімнати дерев`яні з металевим гачком та петлею з внутрішньої поверхні двері, біля гачку та поверхні двері виявлені невеликі плями бурого кольору, які вилучені на марлевий тампон та контрольний зразок. На кухні виявлені порожні та напівзаповнені рідиною пляшки з-під пива «Балтика» 0,5л, в кількості 6-ти штук, набір кухонних ножів в кількості 5-ти штук з рукоятками чорного кольору з полімерного матеріалу, з металевими лезами, які вилучаються для дослідження ( том 1 а.с.13-19).

Протоколом огляду від 27.10.2017 року, згідно до якого, за участю ОСОБА_8 оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 , що розташована на четвертому поверсі. На підлозі в кухні виявлені сліди речовини бурого кольору, в лівому куті біля кухонної шафи виявлені та вилучені речі, надані ОСОБА_8 , а саме: кофта з бавовняної тканини, яка має пошкодження у вигляді зовнішнього розрізу 2 см на рукаві в області лівого плеча, зі слідами речовини бурого кольору; кофта з бавовняної тканини світлого кольору, що має пошкодження у вигляді розрізу довжиною 2 см на рукаві в області лівого плеча зі слідами речовини бурого кольору. В приміщення ванної кімнати виявлені та вилучені штани спортивні темного кольору зі слідам речовини бурого кольору ( том 1 а.с.22-23).

Висновком експерта №1596 від 28.11.2017 року, відповідно до якого, при дослідженні зразка крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена група АВ за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.113-114).

Висновком експерта №1580 від 28.11.2017 року, згідно до якого, при дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_8 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти -А за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.119-120).

Висновком експерта №1582 від 11.12.2017 року, відповідно до якого, при дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_8 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти -А за ізосерологічної системи АВ0.
На наданих на дослідження марлевих тампонах «зі змивами з дверей ванної кімнати квартири АДРЕСА_6 » встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні цього сліду крові, в ньому виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н. Також не виключена можливість суміші у вказаному сліді крові осіб, груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени, а саме: особи ( осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н (або без нього), особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти -А і анти -В за ізосерологічною системою АВ0.
На наданих на дослідження марлевих тампонах «зі змивами речовини бурого зі стіни праворуч від тамбуру, розташованому на майданчику 7-го поверху будинку АДРЕСА_2 » встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні цього сліду крові, в ньому виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н. Також не виключена можливість суміші у вказаному сліді крові осіб, груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени, а саме: особи ( осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н (або без нього), особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти -А і анти -В за ізосерологічною системою АВ0.
Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_8 , а саме те, що виявлений у вищезазначених слідах крові, антиген В є групоспецифічним для його крові, не виключена можливість походження цих слідів за рахунок крові потерпілого ( том 1 а.с.92-94).

Висновком експерта №1581 від 06.12.2017 року, відповідно до якого, на наданих на дослідження марлевих серветках «зі змивами з долоней рук ОСОБА_7 ) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні цих слідів крові, в них виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи ( осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Також не виключена можливість суміші у вказаних слідах крові осіб, груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени, а саме: особи ( осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н (або без нього), особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти -А і анти -В за ізосерологічною системою АВ0.
Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_8 , а саме те, що виявлений у вищезазначених слідах крові антиген В є групоспецифічним для його крові, не виключена можливість походження цих слідів за рахунок крові потерпілого ( том 1 а.с.106-108).

Даними висновку експерта №1597 від 15.12.2017 року, відповідно до якого, на наданих на дослідження джинсових штанях ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові, в них виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н. Також не виключена можливість суміші вказаних слідах крові двох та більше осіб, груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени, а саме: особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти -А та супутнім антигеном Н (або без нього) та особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти -А і анти -В за ізосерологічною системою АВ0.
Оскільки виявлені в слідах крові антигени В і Н є групоспецифічними для крові ОСОБА_8 , не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілого ( том 1 а.с.125-128).

Даними судово-медичної експертизи №4125е від 11.12.2017 року, відповідно до якого, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-проникаючого колото-різаного поранення лівого плеча, яке розпочинається вхідною раною по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині ( на відстані 13,0 см вгору від ліктьового суглобу та на 23,5 см вниз від лівого плечевого суглобу) та переходить у раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, часткового поранення трьохглавого м`язу, з розвитком дифузної венозної кровотечі та закінчується вихідною раною по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині (на відстані 18,5 см вгору від ліктьового суглобу);
-непроникаючого колото-різаного поранення по лівій бічній поверхні грудної клітини по середньо-паховій лінії ( на відстані 125 см вгору під підошовної поверхні стоп та на 32 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла).
За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні ( 21 день).
Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування у 16 міську клінічну лікарню, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
Виявлені тілесні ушкодження спричинені від дії гострого предмету (предметів), який (які) володіє ( володіють) колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в область лівого плеча та грудної клітини ліворуч, що підтверджується характером ран та наявністю раньового каналу.
Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, встановити послідовність їх нанесення не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.
Виявлені тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою, але враховуючи їх характер ( колото-різані поранення) вважаю не характерним.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, як кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні ( 21 день).
За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння (том 1 а.с.133-136).

Протоколом слідчого експерименту від 08.12.2017 року з фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 , яка на місці скоєння злочину розповіла та показала механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_7 ( том 1 а.с.145-150).
Протоколом слідчого експерименту від 08.12.2017 року з фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , яка на місці скоєння злочину розповіла та показала механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_7 ( том 1 а.с.151-156).
Протоколом слідчого експерименту від 08.12.2017 року з фототаблицею, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , який на місці скоєння злочину розповів та продемонстрував механізм завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 ( том 1 а.с.157-162).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.12.2017 року з фототаблицею, згідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання ножів, яким йому було заподіяно тілесне ушкодження, вказав на ніж, який розташований перший зліва направо ( том 1 а.с.167-170).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.12.2017 року з фототаблицею, згідно до якого, свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених для впізнання ножів, впізнала ніж, яким ОСОБА_8 було заподіяно тілесне ушкодження, вказала на ніж, який розташований перший зліва направо ( том 1 а.с.171-174).

Протоколом слідчого експерименту від 14.12.2017 року з фототаблицею, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , який на місці скоєння злочину розповів та продемонстрував механізм завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 ( том 1 а.с.175-178).

Додатковим висновком судово-медичної експертизи №4174е від 15.12.2017 року, відповідно до якого, локалізація та характер тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме при ударі ножем в область лівого плеча та грудної клітини ліворуч ( том 1 а.с.183-184).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.12.2017 року з фототаблицею, згідно до якого, свідок ОСОБА_19 серед пред`явлених для впізнання ножів, впізнала ніж, яким ОСОБА_8 було заподіяно тілесне ушкодження, вказала на ніж, який розташований перший за рахунком зліва направо ( том 1 а.с.186-189).

Суд вважає вину ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

У суді обвинувачений ОСОБА_7 провину у скоєнні даного злочину не визнав , відмовився надавати показання та відповідати на запитання у відповідності до ст.63 Конституції України. Заявив, що не хотів вбивати потерпілого ОСОБА_8 , такого умислу не мав, хотів полякати, він вдарив він вибачається.

Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що його провина у скоєнні злочину за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.15 КК України та діючого законодавства, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
При цьому, якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч.2 ст.15 КК як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Так, умисел обвинуваченого ОСОБА_7 саме на спричинення смерті потерпілого підтверджується показами потерпілого ОСОБА_8 , який наполягав, що обвинувачений хотів його вбити, оскільки йшов на нього розмахуючи двома ножами, не зважаючи на його намагання заспокоїтися, а потім двічі вдарив його ножами, при цьому перший удар ножем він відбив, а другий удар ножем був спрямований прямо в серце, але він ( потерпілий) встиг повернутись, й цей удар відбувся в ліве плече і ніж проткнув його наскрізь й поранив грудну клітину ліворуч. Після чого вони відразу встигли зачинити двері тамбуру та міцно їх утримували, оскільки ОСОБА_7 намагався вийти, бив по дверях та кричав, щоб відкрили. Потерпілий, наполягаючи на своїх показах, вказував, що обвинуваченого зупинило лише те, що він встиг вибігти з тамбуру, а потім вони закрили двері та міцно їх тримали, інакше б, ОСОБА_7 його вбив, продовжуючи наносити удари ножами.

Надані потерпілим ОСОБА_8 пояснення у суді є послідовними і повністю узгоджуються з його поясненнями, які потерпілий надавав під час досудового розслідування в ході проведення з ним слідчого експерименту. При цьому, відповідно до додаткового висновку експерта №4174е від 15.12.2017 року, локалізація та характер тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказував ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, а саме при ударі ножем в область лівого плеча та грудної клітини ліворуч.

Зазначені показання також відповідають протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якої було встановлено, що в ході огляду під`їзду №1 корпусу 2 будинку АДРЕСА_2 , на сходах виявлені плями бурого кольору різного діаметру з першого поверху по сьомий поверх. На майданчику сьомого поверху, на стіні праворуч від тамбурної двері квартири АДРЕСА_4 та на килиму виявлені плями з підтіканням по вертикальній поверхні стіни бурого кольору. Також, плями бурого кольору виявлені на сходах та дерев`яних поручах сходинкових перил між сьомим та восьмим поверхами (том 1 а.с.8-11).
При цьому, згідно висновку проведеного експертного дослідження №1582 від 11.12.2017 року, №1581 від 06.12.2017 року та №1597 від 15.12.2017 року, в змивах зі стіни праворуч від тамбуру, розташованому на майданчику 7-го поверху будинку АДРЕСА_2 , а також в змивах, вилучених з дверей ванної кімнати квартири АДРЕСА_6 (місце мешкання ОСОБА_7 ), в змивах з долоней рук ОСОБА_7 та джинсових штанях обвинуваченого, встановлено наявність крові, походження якої не виключено за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 ( том 1 а.с.92-94, том 1 а.с.106-108, том 1 а.с.125-128).

Також покази потерпілого ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються з показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , їх показами під час слідчих експериментів щодо механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Дані покази потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони послідовні, детальні та взаємозв`язані між собою, при цьому будь-які підстави для оговору обвинуваченого, у вказаних осіб, в ході судового розгляду не встановлено, про що останні підтвердили і в суді.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_8 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 щодо характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 повністю узгоджуються із висновками судово-медичних експертиз, відповідно до яких, у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівого плеча, яке розпочинається вхідною раною по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині ( на відстані 13,0 см вгору від ліктьового суглобу та на 23,5 см вниз від лівого плечевого суглобу) та переходить у раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, часткового поранення трьохглавого м`язу, з розвитком дифузної венозної кровотечі та закінчується вихідною раною по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині (на відстані 18,5 см вгору від ліктьового суглобу) та непроникаючого колото-різаного поранення по лівій бічній поверхні грудної клітини по середньо-паховій лінії ( на відстані 125 см вгору під підошовної поверхні стоп та на 32 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла).

Колегія суддів вважає, що твердження обвинуваченого про те, що він не мав умислу на позбавлення потерпілого життя, хотів лише полякати, не є переконливими та є його способом уникнути відповідальності за скоєнне.
Так, як встановлено в судовому засіданні, нанесенню тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 передували події конфлікту між обвинуваченим та його дружиною ОСОБА_24 на сходовому майданчику, свідками чого були потерпілий ОСОБА_8 та опитані у суді свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , які зазначали, що 27 жовтня 2017 року приблизно о 03.00 у під"їзді корпусу 2 будинку АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_7 , що перебував в стані алкогольного сп"яніння, та його співмешканкою ОСОБА_24 , відбувалась сварка й ОСОБА_24 кричала про допомогу. Саме з цією метою потерпілий ОСОБА_8 разом з сусідами ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 прийшли до квартири АДРЕСА_4 , біля якої обвинувачений з"ясовував стосунки й бив ОСОБА_24 , а потерпілий намагався заспокоїти обвинуваченого та просив зупинитись.
В присутності вказаних осіб, обвинувачений забрав у дружини дитину, зачинився з дітьми в квартирі, і почувши крики та плач дітей, ОСОБА_8 став стукати у двері помешкання обвинуваченого та прохати ОСОБА_7 відчинити двері та впустити до дітей дружину.
З показів опитаних свідків встановлено, що в цей час з боку потерпілого ОСОБА_17 , інших присутніх, небезпеки для обвинуваченого не було, потерпілий жодним чином не погрожував та словесно не ображав ОСОБА_7 , не тримав в руках зброї.

Однак, обвинувачений, за відсутності реальної загрози його життю та здоров`ю з боку потерпілого ОСОБА_8 , вийшов до них з ножами в кожній руці, стукаючи лезом одного ножа по лезу іншого та погрожував порізати і вбити, рухався на потерпілого ОСОБА_8 , який підняв руки та відступив назад й просив ОСОБА_7 заспокоїтись. Але, незважаючи на це, обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_8 спочатку удар одним ножем, який потерпілий відбив. Це не зупинило обвинуваченого, й він одразу завдав ще один удар ножем в область грудної клітини зліва потерпілого, але оскільки ОСОБА_8 встиг повернутися, даний удар відбувся в область лівого плеча та грудної клітини ліворуч потерпілого.

Спосіб та обставини нанесення цих тілесних ушкоджень підтверджує мотив скоєного обвинуваченим ОСОБА_7 злочину на ґрунті саме раптово виниклих неприязних стосунків, а не протиправної, образливої поведінки потерпілого, або ж внаслідок небезпечного посягання з боку потерпілого ОСОБА_8 , враховуючи його пенсійний вік та фізичні дані.

Аналізуючи вищенаведене, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 не представляв для обвинуваченого небезпеку, при цьому для вчинення злочину обвинувачений використав ніж, тобто знаряддя, що об`єктивно може спричинити смерть. Удар ножем завдавався обвинуваченим, зокрема, в область лівого плеча та грудної клітини ліворуч, де розташовані життєво-важливі артерії, вени та органи.
При цьому, характер колото-різаного поранення лівого плеча потерпілого ОСОБА_8 свідчить про те, що даний удар ножем був заподіяний обвинуваченим ОСОБА_7 із прикладанням значної сили, оскільки дане колото-різане поранення є проникаючим, має вхідну та одночасну вихідну рану по внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині. В той же час, наявність непроникаючого колото-різаного поранення по лівій бічній поверхні грудної клітини по середньо-пахвовій лінії, також вказує про те, що даний удар обвинуваченого ножем, був акцентованим та спричиненим зі значною силою.
Сила та напрям завданого обвинуваченим ОСОБА_7 ножового удару, його раптовість для потерпілого, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на вбивство потерпілого.

При цьому, з фактичних обставин, що є в матеріалах кримінального провадження, а також з показань потерпілого та свідків ОСОБА_13 ОСОБА_19 та ОСОБА_15 вбачається, що вбивство не відбулося з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, тобто його умисел на заподіяння смерті потерпілому не було доведено до кінця, оскільки після того як обвинувачений завдав потерпілому другий удар ножем, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що був на місці події, стали чинити опір обвинуваченому, заштовхали останнього до тамбуру квартири та зачинили двері, які продовжували тримати, оскільки ОСОБА_7 намагався вийти, кричав та бив у двері, в його руках залишалися ножі, якими він міг продовжити заподіювати тілесні ушкодження потерпілому.

Таким чином, характер, послідовність, рішучість та динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_7 , їх раптовість для потерпілого, поведінка обвинуваченого до, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, вказують на склад злочину саме за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України і свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 у даному випадку діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть його смерть, однак смертельний наслідок не настав лише через обставини, які не залежали від його волі.

Крім того, як встановлено під час судового розгляду, потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 категорично заперечували факт образливих висловлювань або погроз на адресу обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_8 та інших. Вказали, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вийшов з квартири для з`ясування стосунків з потерпілим ОСОБА_8 , був агресивний, тримав в кожній руці по ножу, став бити ніж об ніж та висловлювати погрози про застосування цих ножів. А потерпілий, навпаки, поводився чемно, намагався заспокоїти обвинуваченого, та відходив від нього назад.

Судом встановлено, що в цей час небезпечної для обвинуваченого обстановки, як з боку потерпілого, так і оточуючих не було, так як разом з потерпілим ОСОБА_8 , який є пенсіонером, були лише жінки та хлопець на ім`я ОСОБА_21 .

При цьому, між подіями конфлікту, які відбувалися на сходовому майданчику біля тамбуру помешкання обвинуваченого, до того часу як ОСОБА_7 вийшов з квартири з ножами в руках, пройшов деякий час.
Потерпілий та свідки знаходились на місці подій з метою заспокоїти обвинуваченого, а не з"ясування з ним стосунків, казали йому, що вже викликали поліцію, а тому у обвинуваченого не було жодної підстави побоюватися за своє життя.
Тобто, обвинуваченого ніхто не утримував, не переслідував, не ображав. При цьому, ОСОБА_7 мав реальну можливість запобігти даному конфлікту та розвитку подій, але натомість взяв в руки ножі, вийшов із квартири та першим наніс потерпілому ОСОБА_8 удар ножем в той момент, коли в руках у потерпілого не було будь-яких предметів для нанесення тілесних ушкоджень, що могло становити небезпеку для обвинуваченого. Після першого удару ножем, який потерпілий відбив, обвинувачений ОСОБА_25 не зупинився, а одразу наніс ще один удар ножем потерпілому ОСОБА_8 , намагаючись вдарити в область грудної клітини зліва, переслідуючи одну лише мету - позбавити життя потерпілого.
Таким чином, вищезазначені обставини спростовують заяву обвинуваченого про намір полякати потерпілого, а тому свідчить про її надуманість.

Показання свідка ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_8 зачинили двері тамбуру, придавивши, таким чином, руку ОСОБА_7 , який з -за дверей, які були привідкриті махнув рукою з ножем, а тому не бачив, кому спричиняв ці удари ножем, й випадково потрапив саме в ліву руку ОСОБА_8 , колегією суддів не приймаються, так як спростовується вищенаведеним.
Крім того, судом враховано те, що свідок ОСОБА_24 є співмешканкою обвинуваченого, тобто зацікавленою особою, а тому дані покази надані нею із почуття хибного співчуття.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, скоєного про життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , ступінь здійснення обвинуваченим злочинного наміру направленого на позбавлення життя особи та те, що злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, колегія суддів відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде в даному випадку законним, справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України та статтей 75, 76 КК України суд не вбачає, оскільки процесуальна поведінка обвинуваченого та його покази в суді щодо обставин вчинення злочину не можуть розцінюватись як щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому правопорушенні.

Крім того, остаточне покарання за сукупністю вироків колегія суддів визначає обвинуваченому в порядку ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_26 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Призначити ОСОБА_27 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років та 6 ( шість ) місяців.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_27 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_27 тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_27 обчислювати з 27 жовтня 2017 року.

Речові докази - змиви речовини бурого кольору на марлеві тампони, змиви з обох долоней рук ОСОБА_7 на марлеві тампони, джинси синього кольору з плямами речовини бурого кольору, п`ять ножів, дві кофти, спортивні штани ( том 1 а.с.202) - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3