Дата документу 16.01.2020 Справа № 554/6410/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000177 від 26 листопада 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК Українивідносно :

громадянина України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак, Запорізької області, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , поза штатом, у військовому званні сержанта, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

в с т а н о в и в :
Слідчий Третього СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про залишення клопотання без розгляду.

З матеріалів клопотання вбачається, що ТУ ДБР у м. Полтаві проводиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000177 від 26.11.2018, за ознаками злочинів передбачених ч.4 ст.407 КК України. Досудовим слідством встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 69 від 30.08.2017 сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаді кулеметник механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону у військовому званні сержанта. Відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду сержант ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів. Однак, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України 31.01.2018 не з`явився на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . 19.02.2018 близько 08 години сержант ОСОБА_4 , усупереч вищевказаних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , відсутній по теперішній час та проводить його на власний розсуд, не пов`язуючи з проходженням військової служби. Таким чином, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військової частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 19.02.2018 не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 , відсутній по теперішній час та проводить його на власний розсуд, не пов`язуючи з проходженням військової служби.

30.05.2019 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.

30.05.2019 постановою про оголошення розшуку підозрюваного слідчим Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
16.07.2019 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000177 від 26 листопада 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України- задоволено. Надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 6 (шести) місяців. Ухвала втрачає законну силу 16 січня 2020 року або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання ухвали прокурором.

Таким чином термін дії ухвали закінчився 16 січня 2020 року.

За змістом частин першої, другої статті 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке, серед іншого, може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Відповідно до частини третьої статті 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч.3 ст.190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

Привід підозрюваного ОСОБА_4 до суду протягом 6 місяців з дня винесення ухвали від 16.07.2019 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу здійснений не був, ухвалу прокурором не відкликано. В теперішній час, тобто 16.01.2020 закінчився шестимісячний строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу і вона втратила законну силу.

Враховуючи, що втрата ухвалою про дозвіл на затримання законної сили унеможливлює затримання на підставі неї підозрюваного та доставку його до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а розгляд такого клопотання у відсутності підозрюваного, виходячи з вимог статті 187 КПК України, виключається, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст. 107, 187, 190, 309 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000177 від 26 листопада 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України- залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1