Номер провадження: 11-сс/813/488/20
Номер справи місцевого суду: 947/5393/20 1-кс/947/2666/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 року ТП №106 відділом УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, раніше судимого, обвинуваченого на території Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. «б» ч.4 ст.162 КК РФ (кваліфікований розбій), п. «б» ч.3 ст.163 КК РФ (кваліфіковане вимагання), який перебуває у міжнародному розшуку від 16.05.2018 року на підставі постанови слідчого ОВС ГСУ СК РФ капітана юстиції ОСОБА_11 ,
підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року
установив.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2020 року без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного зазначає, що підозра необґрунтована, ризики прокурором не доведені, слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, нещодавно переніс операцію.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисника підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, додатково пояснивши, що підозрюваний є громадянином іншої держави під іншим прізвищем та ім`ям та перебуває у міжнародному розшуку, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.

Так, при розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що приблизно 02.11.2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи про настання суспільно - небезпечних наслідків, останній вступив у злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном будь-яким способом зі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_8 02.11.2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, разом зі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розподілили між собою ролі та розробили спільний злочинний план.

З метою пошуку об`єкту злочинного посягання, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , о 01 годин 00 хвилин 02.11.2019 року, прибули до нічного клубу «Парк Резіденс», що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Французький бульвар, 85.

Знаходячись в приміщенні клубу, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Обравши невизначене майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, та дочекавшись поки останній покине приміщення клубу, ОСОБА_14 у відповідності до відведеної йому протиправної ролі, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на таємне викрадення чужого майна, почав застосовувати до ОСОБА_15 прийоми боротьби, які виконували роль відволікаючого маневру під час скоєння злочину. В цей час, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 знаходились поруч та почали виконувати роль спостерігачів, та в свою чергу здійснювати контр спостереження, з метою, у разі виникнення незапланованої ситуації, як можна швидше надати допомогу ОСОБА_14 . Водночас, ОСОБА_14 , розуміючи, що діє таємно та залишиться непоміченим, застосовуючи до ОСОБА_15 численні прийоми боротьби, які блокують його рух та поле зору, шляхом ривку з шиї ОСОБА_16 відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 30 грам, вартістю 27000 гривень, з правої передньої кишені штанів ОСОБА_16 відкрито заволодів його банківською картою ПАТ КБ «Привать Банк». Після чого, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 разом з викраденим майном намагались зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але в цей час, ОСОБА_16 , розуміючи, що в нього було викрадено майно, почав звертатись до ОСОБА_14 з вимогою повернути викрадене майно, про те, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 розуміючи, що їх дії переросли та носять відкритий характер, відмовились повертати викрадене майно, погрожуючи застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з місця скоєння злочину, разом з відкрито викраденим майном, зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток у розмірі 27000 гривень.

Не зупиняючись на досягненому, ОСОБА_8 , приблизно 12.01.2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном будь-яким способом з ОСОБА_14 та двома невстановленими чоловіками.

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_8 , 12.01.2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, разом з ОСОБА_14 та двома невстановленими чоловіками розподілили між собою ролі та розробили спільний злочинний план.

З метою пошуку об`єкту злочинного посягання, ОСОБА_8 спільно ОСОБА_14 , та двома невстановленими чоловіками, о 03 годин 00 хвилин 12.01.2020 року, прибули до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Катериненська площа,3.

Знаходячись в приміщенні клубу, ОСОБА_8 з ОСОБА_14 та двома невстановленими чоловіками помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Обравши невизначене майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, ОСОБА_14 покликав ОСОБА_17 вийти для подальшої розмови на вулицю, та у відповідності до відведеної йому протиправної ролі, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на таємне викрадення чужого майна, почав застосовувати до ОСОБА_17 прийоми боротьби, які виконували роль відволікаючого маневру під час скоєння злочину. В цей час, двоє невстановлених чоловіків знаходились поруч та почали виконувати роль спостерігачів, та в свою чергу здійснювати контр спостереження, з метою, у разі виникнення незапланованої ситуації, як можна швидше надати допомогу ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 знаходився поза зором учасників, та відповідно до відведеної йому ролі, після заволодіння майном ОСОБА_17 повинен був звернутись до останнього, та запропонувати допомогу у поверненні викраденого за грошову допомогу. Водночас, ОСОБА_14 , розуміючи, що діє таємно та залишиться непоміченим, застосовуючи до ОСОБА_17 численні прийоми боротьби, які блокують його рух та поле зору, шляхом ривку з шиї ОСОБА_17 таємно заволодів золотим ланцюжком вагою 25 грам, з золотим хрестиком, вагою 5 грам, загальною вартістю 30000 гривень. Після чого, ОСОБА_14 , та двоє невстановлених чоловіків місця скоєння злочину, разом з викраденим майном, зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_17 матеріальний збиток у розмірі 30000 гривень, але в цей час, до ОСОБА_17 , звернувся невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який представився на ім`я ОСОБА_18 , та запропонував повернути викрадене майно за грошову винагороду в розмірі 500 доларів, та продемонстрував ОСОБА_17 викрадені в нього золоті вироби, але в подальшому не дочекавшись бажаного результату невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.
Відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року за №0005691, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.
17.03.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.
Постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетні дані підозрюваного ОСОБА_8 анкетними даними ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 року ТП №106 відділом УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, раніше судимого, обвинуваченого на території Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. «б» ч.4 ст.162 КК РФ (кваліфікований розбій), п. «б» ч.3 ст.163 КК РФ (кваліфіковане вимагання), який перебуває у міжнародному розшуку від 16.05.2018 року на підставі постанови слідчого ОВС ГСУ СК РФ капітана юстиції ОСОБА_11 .
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 29.01.2020 року: протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.01.2020 року з відповідною довідкою; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 29.01.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.01.2020 року з відповідною довідкою, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.01.2020 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_17 від 12.01.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 18.02.2020 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 07.03.2020 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2020 року, протокол додаткового огляду предмету від 13.03.2020 року, протокол огляду предмету від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_21 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_22 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_23 від 13.03.2020 року та інші матеріли клопотання в сукупності.
Викладене свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.
На даній стадії досудового розслідування зазначені докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на теперішні час лише вирішується питання про обґрунтованість підозри, яку колегія суддів вважає попередньою, та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Питання щодо правильності кваліфікації органом досудового розслідування дій підозрюваного ОСОБА_8 має вирішуватись судом під час ухвалення вироку. Більш того, у відповідності до ст.279 КПК України слідчий або прокурор під час досудового розслідування мають процесуальне право повідомити підозрюваного про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у клопотанні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Так, слідчий суддя вважав встановленим наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, що з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні інкримінованим йому злочинів у встановленому законом порядку судом, що свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.
Також слідчий суддя враховував, що підозрюваному відомі особи потерпілого та свідків, а тому обґрунтовано вважав, що існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час допитаний на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.
Крім того, слідчий суддя враховував, що викрадені речі, на теперішній час в повній мірі органом досудового розслідування не встановлені, а тому наявний ризик можливого знищення підозрюваним речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження наявний.
Зважаючи на інкриміновані підозрюваному злочини за обставинами, як вони викладені у клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, який носить корисливий характер та спрямований на порушення права власності потерпілої особи, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею не було встановлено офіційного місця роботи підозрюваного, а відтак і його офіційного та постійного заробітку, слідчий суддя також дійшов до переконання про доведеність існування ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого корисливого кримінального правопорушення проти власності.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження та встановленими під час апеляційного розгляду обставинами.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не в достатній мірі врахував особу підозрюваного.
Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий; має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, у нього на утримані перебувають двоє малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, апеляційним судом враховується поведінка підозрюваного після скоєння злочину, а саме те, що він самостійно з`явився для розгляду клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу, що свідчить про його належну процесуальну поведінку та відсутність з його боку перешкоджання кримінальному провадженню.
Також апеляційний суд враховує характер вчинених ОСОБА_8 дій, а саме те, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_8 виконував роль спостерігача, тобто не здійснював до потерпілого дій, поєднаних з насильством.
Апеляційний суд відхиляє пояснення прокурора про те, щопідозрюваний є громадянином іншої держави під іншим прізвищем та ім`ям та перебуває у міжнародному розшуку, оскільки це не стосується даного кримінального провадження та питання, пов`язані з міжнародною правовою допомогою, вирішується у відповідності до Глави 43 КПК України. Згідно матеріалів клопотання, предметом розгляду даного кримінального провадження є клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному, яким, згідно повідомлення про підозру (а.п.66-70) є ОСОБА_8 , особа якого підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 (а.п.64-65), оригінал якого, згідно пояснень прокурора, було вилучено органом досудового розслідування.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того апеляційний суд враховує те, що на даний час світ охопила пандемія коронавірусу COVID-19 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено низку заходів щодо протидії поширенню зазначеної інфекційної хвороби.

Європейським комітетом з питань запобігання катуванням чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню 20.03.2020 року було затверджено «Перелік принципів, що стосуються поводження з особами, позбавленими свободи, у контексті пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19)». Зокрема, у принципі 5 Переліку наголошується на тому, що всі органи влади, від яких це залежить, повинні здійснювати узгоджені заходи, що є альтернативними позбавленню свободи. Такі заходи є нагально необхідними передусім у ситуаціях перенаселеності установ. Крім того, органи влади повинні частіше використовувати альтернативи взяттю особи під варту в очікуванні суду, а також вдаватися до скорочення строків позбавлення волі, до умовно дострокового звільнення та пробації, до повторної оцінки потреби у продовженні недобровільної госпіталізації психіатричних пацієнтів, до виписки або надання комунальної медико-соціальної допомоги особам, які перебувають в установах соціального захисту, а також до утримання максимально можливою мірою від затримання мігрантів.

Отже, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту, оскільки під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції слідчий та прокурор не довели наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи те, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, однак доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового та найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не ґрунтуються на беззаперечних доказах, апеляційний суд дійшов до висновку, що обрання до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст.177 КПК України, тому застосуванню підлягає більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст.184 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло у нічний час доби, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України. Апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2020 року без визначення розміру застави ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 .
Обрати відносно ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Звільнити з під варти ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 , у вигляді цілодобово домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Приморського відділення поліції м.Одеси ВП ГУНП в Одеській області.
Виконання ухвали в частині звільнення ОСОБА_8 , у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними ОСОБА_10 , з під варти покласти на Державну установу «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали становить до 14.05.2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4