Справа № 159/1841/20
Провадження № 1-кп/159/252/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 301 100 005 96 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1.22.05.12 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 р. з іспитовим строком 3 р.;

2. 27.03.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. ч. 1 - 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 р., 03 міс.; звільненого 27.03.17 р. по відбуттю терміну покарання, судимість не знята та не погашена у установленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 о 10 год. 31.03.20 р., перебуваючи у приміщенні за адресою: вул. Олени Пчілки, 1 у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно повторно, під приводом отримання мобільного телефону для здійснення дзвінка, шляхом обману потерпілого ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати, отримав від останнього телефон мобільний чорного кольору марки «Редмі» моделі «Нот 7» вартістю 3 733 грн, 33 коп., та зник у невідомому напрямку, тим самим заволодів вказаним вище мобільним телефоном шляхом обману, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану вище суму.

Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману потерпілого, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, суду показав, що, дійсно, у березні 2020 р. він, перебуваючи у приміщенні та на вулиці у парку біля лікарні у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно під приводом отримання мобільного телефону для здійснення дзвінка, шляхом обману потерпілого не маючи наміру повертати, отримав від останнього телефон мобільний моделі «Нот 7» та зник з місця події пішов. Кошти в сумі вартості викраденого майна він надав батькові потерпілого при викупі викраденого телефону із ломбарду. Вказане вище вчинив тому, що був у стані алкогольного сп`яніння. До вчиненого ним ставиться на даний час негативно. У скоєному щиро розкаюється.
Прокурор заявила про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Обвинувачений та потерпілий, кожен зокрема, не заперечили.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми. З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі. Обвинувачений визнає усі докази, що є у справі, у скоєному щиро розкаюється.

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування.

Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.

Так суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді детально та повно і послідовно розповів про всі обставини вчинення ним вище зазначеного злочину, що сприяло відшкодуванню потерпілому збитку, завданого злочином, та добровільне відшкодування такого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Судом також враховується те, що обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання ДОП, хоча оскільки характеристика є зайво узагальненою, суд враховує, що обвинувачений може бути визнаний таким, що посередньо характеризується поліцією, а даних про його характеристику з місця проживання немає; він не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; він не має утриманців, раніше він притягався до кримінальної відповідальності, однак, належних висновків не зробив та знову став на злочинний шлях. Разом з тим суд враховує, що потерпілий до обвинуваченого будь - якого характеру претензій не має та у суді не настоював на суворому покаранні обвинуваченого, бажаючи лише якнайшвидше отримати назад своє майно з поліції.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Однак суд також вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням іспитового строку, а так як обвинувачений є працездатного віку, суд вважає, що наявні підстави для обрання найбільш суворого виду покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

Підстав для накладення штрафу, обрання такого виду покарання як виправні роботи та обмеження волі, суд не вбачає.

Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Долю речового доказу у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік, 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_5 на доход держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн, 80 коп. процесуальних витрат на проведення експертизи (висновок № 343 від 09.04.20 р.).

Речовий доказ у справі - телефон мобільний чорного кольору марки «Редмі» моделі «Нот 7», що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 03.04.20 р., - повернути потерпілому ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1