Справа № 367/2315/20
Провадження № 1-кс/367/468/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна

в с т а н о в и в :
До суду надійшло вищевказане клопотання в якому слідчий просив накласти арешт, до скасування у передбаченому КПК України порядку, на земельну ділянку площею 0,1003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,1003 гектарів, кадастровий номер: :01:031:0099, за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження земельною ділянкою та житловим будиноком.

В клопотанні зазначає, що слідчим відділом Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002192 від 13.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшла ухвала Ірпінського міського суду про внесення відомостей до ЄРДР за скаргою адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 (справа 367/9651/19 по ЖЕО 28424). Допитом потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що остання на протязі тривалого часу, а саме приблизно з 2017 року, була знайома із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.09.1999 року, Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_4 , виданий 21.03.2014 року Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області), останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ). За період їхнього знайомства вони мали суто ділові відносини та спілкувалися, як знайомі, однак в ході їхнього спілкування останні зарекомендували себе, як чесні та добросовісні люди. Так, надалі в ході їхнього знайомства та спілкування сім`ї ОСОБА_10 стало відомо про те, що ОСОБА_11 збирається продавати належні їй на праві власності земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (площа 0,1003 гектарів, кадастровий номер : :01:031:0099) та житловий будинок, що розташований на території вказаної земельної ділянки. В зв`язку з чим, Новогородські запропонували ОСОБА_11 продати земельну ділянку саме їм, на що вона погодилася. Однак надалі, в той час коли вони знайшли нотаріус, а саме приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , подружжя ОСОБА_13 повідомили ОСОБА_11 про те, що у них відсутні грошові кошти, для купівлі вказаної земельної ділянки та будинку. Почувши їхні слова, ОСОБА_11 була повністю обурена, однак останні почали запевняти її про те, що в разі перереєстрації права власності за ними, останні на протязі невеликого проміжку часу віддадуть грошові кошти, при цьому виплатять відсотки в сумі 50000 грн. ОСОБА_11 зазначає, що Новгородські запевнили її, що в них є велика сума заощаджень, однак на даний час вони їм не доступні так як останні також позичили свої кошти. Надалі, 04.05.2018 року ОСОБА_11 разом із Новгородськими пішли до вищевказаного нотаріусу, де уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_3 , оціночна вартість якої складала 237154 грн. 00 ком (за договором 240000 грн. 00 коп.) та договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площа 0,1003 гектарів, кадастровий номер : :01:031:0099, за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість 121579 грн. 00 коп (за договором 122000 грн. 00 коп.). ОСОБА_11 зазначає, що під час укладання даних договорів, однією з умов Новгородських було те, що у договорах буде прописано те, що вони віддали ОСОБА_11 грошові кошти за купівля вказаної нерухомості у повному обсязі, на що вона погодилася, хоча останні кошти не сплачували. Договори складалися між нею та ОСОБА_5 . Однак, під час підписання вказаних договорів, з метою належного виконання фінансових зобов`язань Новгородських, ОСОБА_11 перебуваючи у приміщенні нотаріуса, запропонувала Новгородським укласти договір-позики, до якого буде входити сума боргу за об`єкти нерухомості, а саме 362000 грн. 00 коп. та сума боргу, яку останні позичили у ОСОБА_11 на реконструкцію будинку, а саме 318940 грн. 00 коп., на що останні погодилися та відповідно до цього, вони цього ж дня уклали третій договір, а саме договір позики відповідно до якого ОСОБА_5 позичив в ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 680940 грн., які зобов`язувався повернути до 31.12.2018 року. ОСОБА_11 зазначає, що всі вищевказані договори були складені та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 . Надалі, 31.12.2018 року (в той день, коли настав час виконання зобов`язань), з метою зустрічі з подружжям ОСОБА_13 , ОСОБА_11 прибула до місця проживання останніх, а саме будинку АДРЕСА_1 . Однак на той час, від сусідів ОСОБА_11 дізналася, що Новгородські продали вказаний будинок та на протязі тривалого часу проживають в АДРЕСА_4 (приватний будинок), незважаючи на те, що пунктом 11 вищевказаного договору позики, було зазначено, що ОСОБА_5 зобов`язувався негайно повідомляти ОСОБА_11 про місце проживання чи роботи. Цього ж дня, ОСОБА_11 відправилася на зазначену адресу, де мала зустріч із подружжям ОСОБА_13 . В ході розмови останні запевнили її, що повернуть запозичені кошти до 25 березня 2019 року. Надалі, 25.03.2020 року ОСОБА_11 знову прибула до місця проживання ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_4 , де на той час дізналася, що останні вже там не проживають. Після чого 26.03.2020 року ОСОБА_11 зателефонувала до ОСОБА_5 та в телефонній розмові останній повідомив їй, що він не збирається повертати належні ОСОБА_11 грошові кошти та порадив звернутися до суду. ОСОБА_11 зазначає, що на даний час подружжя ОСОБА_13 уникає будь-яких контактів зі нею та на даний час, їх місце проживання їй не відоме. Крім цього ОСОБА_11 зазначає, що Новгородські свідомо укладали всі вищевказані договори, та перед укладанням даних договорів, вони неодноразово проговорювали з ними те, чи вони зможуть сплатити ОСОБА_11 грошові кошти, на що останні запевняли її, що це їм під силу, однак на даний час Новгородські розуміючи свої зобов`язання переді нею, умисно ухиляються від сплати належних ОСОБА_11 грошових коштів. Також, ОСОБА_11 відомо про те, що на даний час ОСОБА_5 являється фізичною особою-підприємцем та займається вантажоперевезеннями, в зв`язку з чим вона вважає, що останній в змозі погасити перед нею борг. ОСОБА_11 зазначає, що на даний час вона бачила, що вищевказана земельна ділянка та будинок, що розташований на її території перебувають у жахливому стані, ніякої реконструкції не проводилось, а навпаки будинок розрушився та на даний час не придатний для проживання в ньому. Допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_14 , який являється чоловіком ОСОБА_11 повністю підтвердив покази останньої. Таким чином, у органу досудового розслідування Ірпінського ВП ГУНП в Київській області виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку АДРЕСА_3 (кадастровий номер : :01:031:0099) та житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на території вказаної земельної ділянки. Земельна ділянка № НОМЕР_7 , площею 0,1003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2020. Житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1003 гектарів, кадастровий номер : :01:031:0099, за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2020. Отже, 07.04.2020 року вищевказана земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, що розташований на території даної земельної ділянки, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як дане майно являється об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом. На підставі викладеного, арешт подається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. В зв`язку із викладеним, з метою виконання завдань кримінального провадження та наявністю ризику знищити речові докази чи іншим чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, у слідства виникла необхідність накласти арешт на майно, яке є об`єктами кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав заяву в якій просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності та задовольнити його.
Суд, дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали додані до нього, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0002192 від 13.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки, слідчим не доведено необхідність задоволення клопотання про арешт майна, а в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено, тому накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,1003 гектарів, кадастровий номер : :01:031:0099, за адресою: АДРЕСА_1 які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження земельними ділянками, не може відповідати засадам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтями 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженому з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції продовж п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1