Справа № 129/1503/19
Провадження по справі № 1-кп/129/403/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" грудня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000181 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борки Боровського району Кустанайської області Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні нікого немає, судимого, 10.12.2012 року Гайсинським районним судом Вінницької області ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці (04.06.2014 року звільнений по відбуттю покарання з Літинської ВК-123 Вінницької області),
Встановив:
06.05.2019 року у денний час ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду встановленого щодо нього ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 року строком на один рік, який йому було продовжено ухвалами Гайсинського районного суду від 30.05.2018 року та 15.11.2018 року строком на шість місяців кожного разу, самовільно, без повідомлення правоохоронних органів та поважних на те причин залишив визначене йому місце проживання по АДРЕСА_1 та з метою ухилення від адміністративного нагляду виїхав до м. Ладижин Вінницької області, де переховувався та проживав на території Ладижинської ТЕС до 13.05.2019 року, - часу його затримання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, викладене в обвинувальному акті підтвердив повністю, пояснив, що він, ОСОБА_4 , 06.05.2019 року у денний час з метою ухилення від адміністративного нагляду встановленого щодо нього ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 року строком на один рік, який йому було продовжено ухвалами Гайсинського районного суду від 30.05.2018 року та 15.11.2018 року строком на шість місяців кожного разу, самовільно, без повідомлення правоохоронних органів та поважних на те причин залишив визначене йому місце проживання по АДРЕСА_1 та з метою ухилення від адміністративного нагляду виїхав до м. Ладижин Вінницької області, де переховувався та проживав на території Ладижинської ТЕС до 13.05.2019 року, - часу його затримання.
З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд обтяжуючою його обставиною враховує рецидив злочинів, а пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується негативно, немає постійного місця роботи та є непрацевлаштованим, є раніше судимим за скоєння умисного злочину.
Разом з тим, суд приймає до уваги скоєння обвинуваченим, який негативно характеризується, невеликої тяжкості стосовно ст. 12 КК України злочину, у період непогашеної судимості, що свідчить про наявність у ОСОБА_4 стійких злочинних нахилів, а тому суд визнає, що виправити його і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді арешту.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
Присудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк один місяць.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: