Справа № 333/6410/19
Провадження № 1-кп/333/222/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003366 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

15 листопада 2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

16 квітня 2007 року Апеляційним судом Запорізької області (перегляд вироку) за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2005 року та призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

02 квітня 2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнився 16 серпня 2019 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на подвір`ї біля вікна, яке обладнане металевою решіткою, приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, шляхом проникнення рукою через вказану решітку до приміщення квартири, шляхом ривку відкрито викрав із рук потерпілої ОСОБА_4 гаманець, в якому перебували грошові кошти в сумі 800 гривень. Після відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, що кваліфікується, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, розкаявся. Пояснив, що дійсно 03 жовтня 2019 року знаходився на подвір`ї біля вікна квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, де ривком викрав із рук ОСОБА_4 через решітку до приміщення квартири гаманець з грошовими коштами в сумі 800 гривень. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання, згідно з якими 03 жовтня 2019 року перебувала у своїй квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового будинку. До вікна вказаної квартири підійшов ОСОБА_6 , який попросив позичити йому гроші. Коли потерпіла взяла свій гаманець, обвинувачений ривком своєї руки викрав з її рук гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 800 гривень.

Винуватість ОСОБА_6 у вчинені вказаного вище кримінального правопорушення, окрім показань потерпілої ОСОБА_4 , також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом в ході розгляду кримінальної справи.
Так, на підставі заяви ОСОБА_4 о/у сектору КП Комунарського ВП складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2019 р. та внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування із номером кримінального провадження № 0003366.

Згідно з даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 03.10.2019 р. судом встановлено місце вчинення злочину.

Відповідно до відомостей, що зафіксовані в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2019 р., потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнала особу, яка здійснила відкрите викрадення її майна під номером 1, якою згідно з протоколом був ОСОБА_6 .

Згідно з даних, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2019 р., свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнала особу, яка здійснила відкрите викрадення майна у потерпілої ОСОБА_4 , під номером 2, якою згідно з протоколом був ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та наведених вище письмових матеріалів.

При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховано, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого битку.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , судом враховано характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який закон відносить до тяжких злочинів, обставини справи, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, дані про обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_4 , щиро розкаявся та попросив пробачення у останньої.

Отже, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди в загальній сумі 3 300 грн.

В ході розгляду кримінальної справи цивільним позивачем заявлено клопотання про залишення цивільного позову без розгляду, враховуючи, що ОСОБА_6 повністю відшкодував завдану шкоду.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене, судом задовольняється клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 та заявлений у цій справі цивільний позов про відшкодування 3 300 грн. матеріальної та моральної шкоди залишається судом без розгляду.

Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженню судом скасовуються.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення в період з 03 жовтня 2019 р. по 11 березня 2020 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди в сумі 3 300 грн. залишити без розгляду.

Заставу в розмірі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, що внесена за обвинуваченого ОСОБА_6 заставодавцем ОСОБА_10 на рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, згідно з квитанції від 11.03.2020 р. №0.0..1, дата оплати 11.03.2020 року, на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/6410/19 - повернути заставодавцю ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Арешт на вилучене майно: мобільний телефон марки Нокіа 1600, імей НОМЕР_2 у корпусі сірого кольору, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2019 р. скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Нокіа 1600, імей НОМЕР_2 , переданий до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області - повернути засудженому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1