Слідчий суддя ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 374/97/20
Провадження № 1-кс/374/24/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року слідчий суддя Ржищівського міського суду Київської області

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про часткове скасування арешту вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 10 квітня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду клопотання про часткове скасування арешту вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 10 квітня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України.

Клопотання мотивували таким.

28 квітня 2020 року заявники отримали копію ухвали слідчого судді Ржищівського міського суду Київської області ОСОБА_1 від 14 квітня 2020 року №374/80/20 про арешт майна в рамках розслідування кримінального провадження № 0000145 від 10 квітня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України. Слідчий суддя допустив арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст.170 КПК україни - з метою збереження речових доказів.

Разом з цим володільці майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що арешт майна повинен бути скасований в частині арешту екскаватора, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозера (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 з огляду на наступне.

Розгляд питання про арешт майна відбувався без участі учасників кримінального провадження, володільці майна не мали можливості подати свої заперечення, щодо клопотання начальника СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області про арешт тимчасово вилученого майна у рамках розслідування кримінального провадження № 0000145 від 10 квітня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України, та були позбавлені можливості надати докази необґрунтованості накладення арешту.

Клопотання про скасування арешту майна було подакне власниками майна у відповідності до ст. 174 КПК України.

Заявлене клопотання начальника СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області про арешт тимчасово вилученого майна у рамках розслідування кримінального провадження №0000145 від 10 квітня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України обґрунтоване тим, що 10 квітня 2020 року вилучене під час огляду майно, визнане речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, а роботи по зняттю верхнього шару грунту за допомогою техніки проводяться без наявності спеціального дозволу на зняття родючого шару грунту.

Таким чином, начальник СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області припускає, що наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, а майно про арешт якого він просить є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Разом з цим у заявленому клопотанні міститься недостовірна інформація.

10.04.2020 працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснювався огляд на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:301:0047, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Також було зафіксовано проведення робіт по зняттю верхнього шару грунту, взяті зразки грунту з техніки, а екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору, та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після тимчасового вилучення передані власникам на відповідальне зберігання.

Такі дії, на думку заявників, свідчать про відсутність правової підстави для накладання арешту на екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки згідно з ч. 1 п. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Стаття 254 КК України «Безгосподарське використання земель» не містить понять щодо того, за допомогою яких засобів чи знарядь вчинено злочин, а також не передбачає конфіскацію таких засобів. Суть безгосподарського використання земель полягає у тому, що винна особа не виконує або неналежним чином виконує покладений на неї правовий обов`язок захищати землі від шкідливого антропогенного та природного впливу. Зміст охорони земель включає в себе те, що власники землі і землекористувачі, у т.ч. орендарі, зобов`язані здійснювати, зокрема, такі заходи: захист земель від водної та вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочування тощо; рекультивацію порушених земель, заходи щодо підвищення їх родючості та поліпшення інших корисних властивостей землі; знімання, використання і збереження родючого шару грунту при проведенні робіт, пов`язаних з порушенням земель; тимчасову консервацію деградованих сільськогосподарських угідь, якщо іншими способами неможливо відновити родючість ґрунтів. Конкретно це може бути проведення зрошувальних, осушувальних, протипаводкових та інших заходів, гіпсування, вапнування, фосфоритування, піскування і гайнування ґрунтів, їх дренаж, глибоке розпушування, створення полезахисних і стокорегулюючих лісосмуг, терасування крутих схилів тощо.

Слідчими вжито всіх необхідних заходів (зафіксовано проведення робіт на земельній ділянці, вилучено зразки грунту), саме встановлення факту погіршення родючості грунту і є однією з ознак, які вказують на безгосподарське використання земель. Доказів у вигляді зразків грунту достатньо для проведення відповідних експертиз та встановлення наявності факту кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчим не надано доказів, що екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такої техніки може якимось чином вплинути на проведення досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Таким чином винесена 10 квітня 2020 року постанова про визнання екскаватора, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозера (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 речовими доказами є формальною.

Також заявлене клопотання начальника СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області про арешт тимчасово вилученого майна у рамках розслідування кримінального провадження №0000145 від 10 квітня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України обґрунтоване тим, що роботи по зняттю верхнього шару грунту за допомогою техніки проводяться без наявності спеціального дозволу на зняття родючого шару грунту.

На думку заявників, надаючи таку інформацію начальник СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області свідомо приховує від суду інформацію, що 10.03.2020 йому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано копії документів, що підтверджують законність здійснення робіт на земельній ділянці.

Так, 24 лютого 2017 року розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації № 60 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту, щодо влаштування водойми для зрошення на власній земельній ділянці. Аналогічний дозвіл за № 62 наданий ОСОБА_4 .

Робочий проект було виготовлено на підставі містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок відділу архітектури Кагарлицької райдержадміністрації, та погоджено у встановленому законодавством порядку Державним агентством водних ресурсів України від 18.04.2017.

За умовами п. 6.1 та п. 6.2 Проекту передбачено переміщення грунту на відстань до 10 м з подальшим завантаженням на автомобілі і вивезенням в місце визначене замовником на відстань до 50 км, та використання для покращення родючості грунтів у Київській області.

Крім цього, відповідно до проведених інженерно-геологічних вишукувань, на земельних ділянках проведено експертизу грунтів, якою не встановлено гумусних грунтів, які визначають родючість земельної ділянки.

За таких обставин припущення слідчого про зняття родючого шару грунту спростовується поданими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документами.

Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

На підставі ст. 168 ЗК України, ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

При здійсненні діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей (ч. 3 ст. 168 ЗК України).

Пунктами 3.1, 3.3, «Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару) земельних ділянок», затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №1 від 04.01.2005, встановлено, що власники земельних ділянок та землекористувачі, які проводять гірничодобувні, геологорозвідувальні, будівельні та інші роботи, зобов`язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, якщо це призводить до порушення поверхневого (родючого) шару ґрунту.

Дозвіл видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою, у якому повинні бути визначені умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель. Якщо в проекті ці умови не визначені чи визначені в неповному обсязі, відповідний орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів відмовляє у видачі дозволу.

Як зазначено у ст. 2 Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару) земельних ділянок, терміни застосовуються у такому значенні: ґрунтовий покрив земельних ділянок - це поверхневий шар ґрунту, який характеризується родючістю; спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону земель», родючість ґрунту - це здатність ґрунту задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, які в сукупності є основним показником якості ґрунту; гумус - органічна складова частина ґрунту, яка утворюється в процесі біохімічного розкладу рослинних і тваринних решток та формує його родючість; ґрунтове обстеження - визначення генетичної будови та властивостей ґрунтів, структури ґрунтового покриву.

Тобто дозвіл видається виключно на зняття та перенесення ґрунтового покриву, тобто родючого шару ґрунту, земельних ділянок.

За таких обставин припущення про наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України у діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при проведенні земельних робіт на власних ділянках спростовується поданими доказами.

Земельні роботи проводяться на підставі проектної документації та дозволів ДАБІ у Київській області від 10.10.2017 №№КС 47, КС18, які були надані слідчому та інформація, щодо них міститься на офіційному сайті ДАБІ України.

Вважають, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно: екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Заявники просили скасувати арешт на виявлене та вилучене 10 квітня 2020 року під час проведення огляду працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області майно, з забороною користуватись та розпоряджатись ним, а саме; екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору, який належить фізичній особі ОСОБА_3 , та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить фізичній особі ОСОБА_4 . В іншій частині ухвалу у справі №374/80/20 від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий Кагарлицького СВ був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 10.04.2020 працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснювався огляд на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:301:0047, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Також було зафіксовано проведення робіт по зняттю верхнього шару грунту, взяті зразки грунту з техніки, а екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після тимчасового вилучення передані власникам на відповідальне зберігання.

Слідчими вжито всіх необхідних заходів (зафіксовано проведення робіт на земельній ділянці, вилучено зразки грунту), а саме встановлення факту погіршення родючості грунту і є однією з ознак, які вказують на безгосподарське використання земель. Доказів у вигляді зразків грунту достатньо для проведення відповідних експертиз та встановлення наявності факту кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , хоч і відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, але приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такої техніки не може якимось чином вплинути на проведення досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Отже, слідчий суддя вважає, що заявниками доведено наявність достатніх підстав для часткового скасування арешту майна, тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст. 174, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про часткове скасування арешту вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 10 квітня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 254 КК України,- задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14 квітня 2020 року у справі № 374/80/20, на виявлене та вилучене 10 квітня 2020 року під час проведення огляду працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області майно, з забороною користуватись та розпоряджатись ним, а саме: екскаватор, номерний знак НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, червоного кольору, який належить фізичній особі ОСОБА_3 , та бульдозер (трактор гусеничний) марки Т-130М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить фізичній особі ОСОБА_4 . В іншій частині ухвалу у справі №374/80/20 від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1