Справа № 520/7203/19
Провадження № 1-кп/947/241/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження №0001021 від 18.03.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, смт. Любашівка, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 17.09.2010 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік; 06.10.2011 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 (один) місяць позбавлення волі, не відбутого за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 17.09.2010 року, в зв`язку з чим остаточне покарання визначено у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, 12.06.2013 року звільненого з Бережанської ВК Тернопільської області за ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 04.06.2013 року на підставі ст. 81 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, остання судимість 06.10.2011 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до 3-х років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутого за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 17.09.2010 року, до відбуття рахувати 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 12.06.2013 звільнений з Бережанської ВК Тернопільської області за ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 04.06.2013 за ст. 81 КК України умовно-достроково, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин, за наступних обставин.

18.03.2019 біля 06 години 40 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився у підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи даний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у зазначеному приміщенні, підійшов до столу, на якому знаходився мобільний телефон «iPhone 6S» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , де з корисливого мотиву, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він є непоміченим для інших осіб, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «iPhone 6S» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6 000 гривень в якому знаходилась картка мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_2 , що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, зазначивши, що дійсно 18.03.2019 року біля 06 години 40 хвилин, коли він знаходився у підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він усвідомлюючи, що його дії є непоміченими, заволодів мобільним телефоном марки «iPhone 6S» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В подальшому вказаний мобільний телефон був вилучений працівниками правоохоронних органів.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла особа до суду не з`явилася, від останньої надійшла заява про проведення судового розгляду за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена, а відтак дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, характеризуючі обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній офіційно не працює, не одружений, двічі раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та розміру завданої матеріальної шкоди, яка між тим на теперішній час була в повній мірі відшкодована потерпілій особі, даних про його особу, які свідчать про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства у разі призначення покарання у вигляді арешту, оскільки характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, з огляду на ту обставину, що він раніше судимий за вчинення аналогічного роду корисливих злочинів проти власності, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, явно свідчить про наявність схильності у обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення такого роду кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання та звернення вироку до виконання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме:
-мобільний телефон «iPhone 6S» в корпусі сірого кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1