Провадження № 1-кп/522/72/20
У Х В А Л А
Про призначення до судового розгляду
10 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 від 15.06.2018 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, фізична особа-підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
представник володільців майна - ОСОБА_8 ,
представник потерпілого - ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 від 15.06.2018 року, по обвинуваченню: ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси призначено підготовче судове засідання по цій справі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку, про відсутність перешкод призначення судового розгляду, та достатність підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні, виходячи із наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття або повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків судом не вбачається. Клопотань про здійснення виклику певних осіб, суду не заявлено.

З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні, в зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.

Крім того, під час підготовчого судового засідання представник володільців майна ТОВ «Планета Девелопмент», ТОВ «Марін Апартментс», ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту з майна, мотивуючи наступним.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 від 09.09.2019 року по справі №296/8718/19 накладено арешт на квартири, апартаменти та нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 і належать на праві власності ТОВ «Планета Девелопмент», ТОВ «Марін Апартментс», ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначив, що вказані об`єкти нерухомості є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як є об`єктами кримінально-протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім цього, як на підставу для арешту слідчий суддя вказав на те, що до об`єктів нерухомості може бути застосована спеціальна конфіскація, оскільки третя особа придбала їх за цінами, які були нижче ринкових.

Представник власників майна вважає, що зазначені висновки слідчого судді є необґрунтованими так як відповідно до фабули справи ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 250 тис. доларів США, а також майном ОСОБА_14 об`єктом нерухомості готельним комплексом загальною площею 501,5 кв.м. В ухвалі про арешт майна слідчий суддя зазначає, що безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій є нежитлова будівля готельного комплексу АДРЕСА_2 . Отже, у власності потерпілих ніколи не знаходились квартири та нежитлові приміщення, загальною площею більше ніж 1500 кв.м, на які слідчим суддею було накладено арешт.
Крім цього, на вказані об`єкти нерухомості уже не одноразово був накладений арешт, який потім скасовувався судами вищестоячих інстанцій у зв`язку із його безпідставністю.
Так, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20.12.2018 року скасовано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2018 року про накладення арешту на майно ТОВ «Планета Девелопмент», де судом вказано, що визнаючи вказане в оскаржуваній ухвалі нерухоме мано речовим доказом та застосовуючи до нього арешт, слідчим суддею не обґрунтовано яким саме ознакам речового доказу воно відповідає. При цьому слідчим суддею не було враховано, що зазначене майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить на собі його сліди, не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин під час кримінального провадження; не є об`єктом кримінально протиправних дій (відповідно до фабули справи ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 250 тис. дол. США, а також майном об`єктом нерухомості готельним комплексом загальною площею 501,5 кв.м., натомість судом було арештовано квартири, які у власності Недільських ніколи не перебували).»
Крім цього, адвокат зазначає, що слідчим суддею не враховано, що згідно зі ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Посилання слідчого судді на той факт, що ОСОБА_15 , який діяв як представник покупця та придбавав нерухоме майно від ОСОБА_13 мав усвідомлювати, що купує це майно за значно нижчими цінами не має будь-якого правового значення, адже майно, на яке накладено арешт не знаходиться у власності ОСОБА_16 , а перебуває у власності третіх осіб, які до правочину в 2015 році не мають жодного відношення.
У судовому засіданні представник власників майна, підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор та представник потерпілого заперечили проти скасування арешту.
Обвинувачений та його захисник залишили питання на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено у судовому засіданні, рішенням слідчого судді під час досудового розслідування було накладено арешт на майно, яке не перебувало у власності потерпілих чи обвинуваченого. Крім цього, воно не було предметом злочину вказаного у обвинувальному акті, про що неодноразово зазначали інші судді при вирішенні питання про скасування арешту. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження в частині що стосується прав і свобод особи, повинно відповідати не тільки загальним вимогам, зазначеним у відповідних статях Кримінального процесуального кодексу України, а і нормам викладеним у Конституції України та рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, судом враховано, що відповідно до вимог КПК, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. В той же час, не потребуючи додаткового дослідження вказаних обставин, суд приходить до переконання, що майно на яке накладено арешт не може бути арештовано з таких підстав, так як воно знаходиться у власності добросовісних набувачів.Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 подали цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

Ознайомившись із вказаним цивільним позовом, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Зважаючи на вище викладене, та те, що потерпілі вчасно звернулися із цивільним позовом, а на даний час суд не уповноважений давати оцінку обґрунтованості такого позову і відповідності його вимогам, суд вважає за необхідне прийняти його до провадження.
Керуючись ст. ст. 315, 132, 170-174, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000152 від 15.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, на 18 червня 2020 року о 13 годині в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 231, з проведенням судового розгляду кримінального провадження, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження зазначених у ч. 2 ст. 314 КПК України: прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, представників потерпілих.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ТОВ «Планета Девелопмент» (код ЄРДПОУ 41410941) про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2019 року по справі №296/8718/19 на:

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 39 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна№ 101;

- квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- апартаменти № 3, розташовані за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153/16, загальною площею 101,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- нежитлове приміщення для зберігання туристичного інвентарю, розташоване за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 153/16, загальною площею 118,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- нежитлове приміщення 1-А, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- нежитлове приміщення 1-Б, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 7,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ТОВ «Марін Апартментс» (код ЄРДПОУ 41717118) про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2019 року по справі №296/8718/19 на:

- квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 31 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна№ 101.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ОСОБА_10 про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2019 року по справі №296/8718/19 на:

- квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ОСОБА_11 про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2019 року по справі №296/8718/19 на:

- квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101;

- квартиру АДРЕСА_13 , загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до провадження.

Повідомити учасників судового провадження про час та місце проведення судового засідання.

Явка учасників судового провадження є обов`язковою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: 10.06.2020