Справа № 199/688/20
ВИРОК
іменем України

06 лютого 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002074 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієво, Донецької області, не зареєстрованого, фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, на утримані неповнолітніх та непрацездатних не маючого, громадянина України, українця, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 ,17 грудня 2019 року, приблизно о 15.00 годині перебуваючи на при прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , побачив на землі медичний шприц об`ємом 2мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл. Підібравши вказаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору, ОСОБА_3 визначив зазначену рідину для себе, як наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований». В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, привласнив знайдений медичний шприц об`ємом 2мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл. та поклав його до лівої зовнішньої кишені своєї куртки, яка була на ньому одягнена. Після чого ОСОБА_3 направився пішки у бік будинку АДРЕСА_2 . Таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав, та почав зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб «опій-ацетильований», без мети збуту. Далі, цього ж дня, тобто 17 грудня 2019 року, приблизно о 16.30 годині, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, перебуваючи біля будинку № 49, розташованого по вулиці Калиновій в місті Дніпро, був помічений працівниками патрульної поліції, які відповідно до ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели превентивні заходи, а саме: згідно з п.4 ст.32 «Перевірка документів» - якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; згідно з п.2 ст.34 «Поверхнева перевірка» поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. На запитання працівників поліції, щодо наявності в нього заборонених обігу предметів ОСОБА_3 повідомив, що в лівій зовнішній кишені його куртки знаходиться медичний шприц з наркотичною речовиною «опій ацетильований», у зв`язку з чим працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Далі, 17 грудня 2019 року, в період часу з 17.12 до 17.25 години слідчим СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 видав з лівої зовнішньої кишені своєї куртки медичний шприц ємкістю 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл. Дана рідина коричневого кольору масою 1,4344г, містить у своєму складі опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0677г.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, 17 грудня 2019 року, приблизно о 15.00 годині перебував на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , де знайшов на землі медичний шприц об`ємом 2мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл. Підібравши вказаний медичний шприц, відразу зрозумів, що то був наркотичний засіб, та поклав його до лівої зовнішньої кишені своєї куртки, яка була на ньому одягнена, та направився пішки у бік будинку АДРЕСА_3 . Після чого приблизно о 16.30 годині, його помітили працівники поліції, яким він у присутності понятих видав шприц з наркотичною речовиною.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу огляду від 17.12.2019 року, в період часу з 17.12 до 17.25 години слідчим СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 видав з лівої зовнішньої кишені своєї куртки медичний шприц ємкістю 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл.

Згідно з висновку експерта № 19/104-8/215 від 24.01.2020 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 1,4344г, вилучена 17.12.2019 року у ОСОБА_3 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено. Рідина коричневого кольору масою 1,4344г, містить у своєму складі опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0677г.
Відповідно до постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.01.2020 речовим доказом визнано вилучену у ОСОБА_3 рідину коричневого кольору, обіг якої заборонено «опій ацетильований», та передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних, за місцем проживання скарг не надходило.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді арешту, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.1 ст. 309 України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, також і призначення покарання у вигляді громадських робіт буде вважатися таким, що не має сенсу, враховуючи факт перебування особи під вартою за підозрою у вчиненні іншого, особливо тяжкого злочину, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу та громадських робіт особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Тобто, такі види покарання як штраф та громадські роботи будуть суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Початок строку відбуття покарання у виді арешту обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази - вилучену у ОСОБА_3 рідину коричневого кольору, обіг якої заборонено «опій ацетильований», та передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП ( порядковий номер 817) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за висновком № 19/104-8/215 від 24.01.2020 в сумі 1256,08 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 -Почтовик

06.02.2020