Справа № 461/238/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/315/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області про арешт майна в кримінальному провадженні № 0003364 від 24 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 176 КК України.

Накладено арешт на наступні речі і документи: ноутбук марки (Samsung NP-RF710), s/n. ZVH593GZA00551X, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «Xiaomi», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору з SIM-картою оператора «Київстар» номер « НОМЕР_3 », а також SIM-картою оператора «Vodafone» номер « НОМЕР_4 », що міститься в чохлі у формі книжки в корпусі чорного кольору; дві банківські картки, а саме банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 », а також банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 ».

На цю ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 05.03.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Свої апеляційні вимоги адвокат мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, не відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України. Вважає, що слідчим не надано суду першої інстанції належних і допустимих доказів на обґрунтування прийнятого у справі рішення. В порушення вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого не зазначено підстави і мету, а також обґрунтування необхідності арешту майна. Слідчим суддею не виконано вимоги ст. 132 КПК України, не конкретизовано, яким саме доказами є зазначене майно. Вказує, що у порушення вимог ч. 8 ст. 170 КПК України при вирішенні питання арешту майна не було встановлено майнового розміру заподіяної шкоди у даному кримінальному провадженні. Апелянт покликається на положення п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, якими передбачено скасування судового рішення у суді апеляційної інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В судове засідання апелянт адвокат ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив суд про причини неявки хоча був повідомлений про день час та місце розгляду апеляційної скарги. Прокурор подав заяву про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід розглянути за відсутності сторін на основі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003364 від 24.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 176 КК України.

Згідно клопотання у ході досудового розслідування було встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлені досудовим розслідуванням особи на території Галицького району м. Львова, незаконно розповсюджують програмне мовлення, чим завдали ТОВ «Старлайт діджитал» матеріальних збитків.

Крім цього, було встановлено, що 18.07.2018 працівники ТОВ «МТКС» , що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береша, 3, працівники ПП «Тур-Медіа» , що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Яворницького, 15, працівники ТОВ «ТРК Зоря», що знаходяться за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Квасилів, вул.Молодіжна,22а надають послуги щодо незаконної ретрансляції програм мовлення, зокрема «СТБ», «ІСТV», «Новий канал», «ОЦЕ», «М1», «М2», «ФУТБОЛ 1», «ФУТБОЛ 2», «Україна», «НЛО TV», «Індиго tv», «1+1», «2+2», «ТЕТ», «ПлюсПлюс», «УНІАН» на території Львівської, Рівненської та Закарпатської областей, чим умисно порушують авторські, суміжні права ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ», ТОВ «ТРК Україна» та ТОВ «1+1 Інтернет», тим самим завдають зазначеним підприємствам матеріальної шкоди на суму 102000 грн. Також зазначеними підприємствами надаються послуги щодо незаконної ретрансляції програм мовлення, зокрема «Футбол 1», «Футбол 2», «Україна», «НЛО ТV», «Індиго TV» на території Львівської, Рівненської і Закарпатської областей, чим умисно порушують авторські, суміжні права ТОВ «ТРК України». Крім того, працівниками вказаних підприємств ще надаються послуги щодо незаконної ретрансляції програм мовлення, зокрема «1+1», «2+2», «ПлюсПлюс», «УНІАН» на території Львівської, Рівненської і Закарпатської областей, чим умисно порушують авторські, суміжні права ТОВ «1+1 Інтернет», тим самим завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 136650 гривень.
За наслідками проведення ряду слідчих дій у межах даного кримінального провадження було встановлено причетність до скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2020 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: ноутбук марки (Samsung NP-RF710), s/n. ZVH593GZA00551X, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «Xiaomi», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору з SIM-картою оператора «Київстар» номер « НОМЕР_3 », а також SIM-картою оператора «Vodafone» номер « НОМЕР_4 », що міститься в чохлі у формі книжки в корпусі чорного кольору; дві банківські картки, а саме банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 », а також банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 ».

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту на: ноутбук марки (Samsung NP-RF710), s/n. ZVH593GZA00551X, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «Xiaomi», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору з SIM-картою оператора «Київстар» номер « НОМЕР_3 », а також SIM-картою оператора «Vodafone» номер « НОМЕР_4 », що міститься в чохлі у формі книжки в корпусі чорного кольору, які було виявлено та вилучено у ході проведення 05.03.2020 санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя обґрунтовано врахував, що постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 06.03.2020 зазначені речі було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України. Отже, у даному кримінальному провадженні наявні підстави для застосування щодо цього майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

При цьому, при накладні арешту на вказане майно слідчий суддя врахував мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження. А також, підставно взяв до уваги що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, а ступінь втручання у права та свободи володільця виправдовуюся потребами досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи адвоката про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у частині накладення арешту на: ноутбук марки (Samsung NP-RF710), s/n. ZVH593GZA00551X, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «Xiaomi», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору з SIM-картою оператора «Київстар» номер « НОМЕР_3 », а також SIM-картою оператора «Vodafone» номер « НОМЕР_4 », що міститься в чохлі у формі книжки в корпусі чорного кольору, які було вилучено у ході проведення 05.03.2020 санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні накладення арешту на дві банківські картки, а саме банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 », а також банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 », які було вилучено у ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що відсутні достатні підстав вважати, що зазначені банківські картки відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України. Отже, підстав для застосування щодо цього майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0003364 від 24 липня 2018 року слід скасувати у частині накладення арешту на дві банківські картки, а саме банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 », а також банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 », які було вилучено у ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та постановити у цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 170, 309, 405, 407,409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003364 від 24 липня 2018 року скасувати у частині накладення арешту на дві банківські картки, а саме: банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 » та банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 », які було вилучено у ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановити у цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0003364 від 24 липня 2018 року у частині накладення арешту на дві банківські картки, а саме: банківська картка банку «Forward Bank» номер « НОМЕР_5 », видана на прізвище « ОСОБА_8 » та банківська картка банку «Приват Банк» - ключ до рахунку, номер « НОМЕР_6 », які було вилучено у ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4