Справа № 524/6181/16-к
Провадження 1-кп/524/83/20
УХВАЛА

29.05.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі : головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 ст. 186 ч.2 КК України та відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -,
ВСТАНОВИВ:
10.08.2016 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002927 від 13.08.2015 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.
Вищевказаний обвинувальний акт 10.08.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_8 .
10.10.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_9 , у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_8 та згідно розпорядження керівника апарату суду № 36 від 10.10.2016 року.
05.12.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , у зв,язку із перебуванням судді ОСОБА_9 на лікарняному та згідно розпорядження керівника апарату суду № 904 від 05.12.2016 року.
02.04.2020 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 31.05.2020 року.
У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладається на 23.06.2020 року , так як по справі не допитані всі потерпілі і свідки та не досліджені письмові докази, а у обвинуваченого ОСОБА_6 31.05.2020 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , яка вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують до теперішнього часу, так як знаходячись на волі ОСОБА_6 може здійснити незаконний вплив на недопитаних потерпілих та свідків по справі , переховуватись від суду , так як неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , на шлях виправлення не встав , також обвинуваченого ОСОБА_6 було засуджено 06.11.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.2,3 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі і на теперішній час він відбуває покарання призначене за вироком суду, захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,так як вважає , що відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме не є підставою продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 такий ризик , як незаконний вплив на потерпілих та свідків , явку яких сторона обвинувачення не може забезпечити до судового засідання, захисника ОСОБА_5 , яка при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою покладається на розсуд суду та вважає, що що відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримує думку захисника ОСОБА_4 , приходить до наступних висновків :
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.04.2020 року спливає 31.05.2020 року.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.
За даним кримінальним провадженням, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.
Згідно вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п. 1,3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України та злочинів середньої тяжкості, передбачених ст. 185 ч.2 КК України , у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання за ст. 185 ч.3 КК України від трьох до шести років позбавлення волі, за ст. 186 ч.2 КК України від чотирьох до шести років позбавлення волі, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків , офіційно не працює , немає постійного джерела доходу, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини, можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані у судовому засіданні .
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт, а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на шістдесят днів, а саме з 29.05.2020 року до 27.07.2020 року включно .
Згідно з ст. 183 ч.3 КПК України слідчий суддя , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави , достатньої для забезпечення виконання підозрюваним , обвинуваченим обов`язків , передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 182 ч.4 КПК України зазначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У ч. 5 ст. 182 КПК України зазначено , що розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
Враховуючи встановлені обставини та приймаючи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_6 та ризики передбачені ст. 177 КПК України, суд визначає заставу у виді 40 ( сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372,392 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 29.05.2020 року до 27.07.2020 року включно .
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Визначити суму застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 грн.
Застава може бути внесене у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУДСА України в Полтавській області, р/р №5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО:820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.
Роз`яснити обвинуваченому , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань (№23).
Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань (№23) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_11 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та головуючого суддю Автозаводського районного суду м.Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду , через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Головуючий суддя : ОСОБА_1