Провадження № 1-кп/638/519/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

За участю прокурора: ОСОБА_3

Обвинуваченого: ОСОБА_4

Потерпілої: ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0003784 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровське Чорноморського району Автономної республіки Крим, громадянина України, українця, який працює неофіційно, з середньо освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

За ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
23.09.2018р. приблизно о 10 год. 00хв. Точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на проникнення до житла та таємне викрадення чужого майна, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , проник до вищевказаного домоволодіння тчерез вхідні двері. Знаходячись у приміщенні вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направленний на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_4 зняв зі стіни електричний конвектор фірми «Sensei», моделі SEC-220S1, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 23374 від 23.10.2018, склала 500гривень, та покинув місце вчинення злочину через вхідні двері будинку, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений в судовому засіданні винними себе визнав у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаявся. Надав пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені органом досудового розслідування і доповнити йому нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченого та вивченням даних про його особу.

Суд вважає вину обвинувачених доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Кваліфікуючу означу повторність суд виключає, оскільки обвинувачений в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.. 89 КК України не судимий. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченим суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, наслідки для потерпілого, також повною мірою вивчені особи обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України не судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання не встановлені.
Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щиросердне каяття обвинувачених, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі.
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

З урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання, поведінки до та після вчиненого кримінального правопорушення, які свідчать про те, що обвинувачений став на шлях виправлення, суд призначає покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі підлягає залишенню без задоволення у зв*язку з його повним відшкодуванням обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 858,00 гривень.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого, вважати повернутими останньому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через районний суд у 30-денний термін з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: