Справа № 561/121/20
УХВАЛА
іменем України

06 березня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000209 від 23 вересня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 29 листопада 2016 року в денний час доби, реалізовуючи свій злочинний намір та перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА, розташованому за адресою: вул. Грушевського, будинок 1, смт Зарічне Рівненської області, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, будучи письмово попередженим про те, що у разі подання ним у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, з метою незаконного отримання житлової субсидії подав до Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА, тобто передав уповноваженим особам вказаного Управління завідомо підроблений документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії від 29 листопада 2016 року (за формою затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року №106), яка містить відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» цієї Декларації поставлено відмітку «не здійснював», чим підтвердив факт, що відсутні витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, в той час коли насправді ОСОБА_4 , 17 березня 2016 року шляхом укладення договору купівлі-продажу набув у власність автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 135 850,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, подав до Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА завідомо підроблений документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії від 15 січня 2018 року, чим використав вказаний документ, який містить неправдиві відомості про майно, що вплинули на встановлення права на отримання субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги п. п.5 п.5 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (в редакції від 21.09.2016), що призвело до зайвого призначення та нарахування йому житлової субсидії за рахунок коштів держаного бюджету на загальну суму 2 327,41 гривень.
Отже, ОСОБА_4 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 , 29 листопада 2016 року в денний час доби, перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА, розташованому за адресою смт Зарічне, вул. Грушевського, будинок 1, будучи під підпис попередженим про те, що у разі подання ним в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, звернувся до Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА з заявою про призначення йому житлової субсидії від 29 листопада 2016 року, використавши підроблений документ - декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, яка містила неправдиві відомості про відсутність придбаного майна, що в подальшому вплинуло на встановлення права на отримання субсидії, чим порушено вимоги п.п.5 п.5 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (в редакції від 21.09.2016).
Так, розділ ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» вказаної Декларації, а саме графа «Вид придбаного майна або оплачених послуг» містить рукописну відмітку «не здійснював», чим підтверджено факт відсутності витрат на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, в той час коли насправді ОСОБА_4 17 березня 2016 року шляхом укладення договору купівлі-продажу набув у власність автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 135 850,00 гривень.
В результаті вказаних дій, які вплинули на встановлення права отримання субсидії та визначення її розміру, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів чужим майном, а саме коштами державного бюджету в розмірі 2327,41 грн., які Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА зайво нарахувало та виплатило для нього в якості житлової субсидії.
Таким ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
До початк підготовчого судового засідання у канцелярію суду обвинувачений ОСОБА_4 подав суду клопотання у якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000209 від 23.09.2019 року закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
У судовому засіданні прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.
Представник потерпілої особи ОСОБА_5 , щодо задоволення клопотання не заперечувала. Підтвердила факт повного відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди.
ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому розкаявся, пояснив, що матеріальну шкоду, завдану злочином відшкодував, не заперечував щодо закриття кримінального провадження та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Датою вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України є 29.11.2016, тобто дата звернення до Управління з документом, який містив недостовірні відомості.
Датою вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України є дата заволодіння останньою частиною бюджетних коштів, виплачених ОСОБА_4 в якості житлової субсидії.
Таким чином, з дати вчинення обох злочинів збіг трирічний строк, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 року № 12, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Заходів, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду не встановлено.
Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Крім того у п. 1 цієї постанови вказано, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, у тому числі під час підготовчого судового засідання, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною КК України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є нереабілітуючою підставою, після чого він не заперечив щодо звільнення від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання
Статтею 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив вперше злочини невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину у їх вчиненні, щиро розкаявся, активно сприяв їх розкриттю та повністю відшкодував завдані збитки у сумі 2 327,41 гривень, що підтверджено квитанціями № 0.0..1 від 01 березня 2019 року на суму 206,18 грн. та № 0.0..1 від 01 березня 2019 року на суму 2 121,23 грн. (а. к. п. 16 т. 2), а також листом Управління соціального захисту населення Зарічненської РДА № 01-14/56 від 10 січня 2020 року про повернення заборгованості на рахунок потерпілої особи (а. к. п. 15 т. 2) суд дійшов висновку про можливість звільненння його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи, наявність усіх ознак звільненння його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності., суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 , заходи примусу кримінального характеру, за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості .
Характеризуючи особу обвинуваченого необхідно зазначити, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід до ОСОБА_4 , не застосовувався.
На підставі вказаного, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285-288, 318 КПК України, у відповідності до ст. 12, 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження № 0000209 від 23 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1