Код суду 233 Справа № 233/3125/17
Вирок
Іменем України
14 січня 2020 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дружківка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освітою, не одружений, дітей не має, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
17 травня 2017 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 відпочивали в дачному будинку, розташованому в 4 км. від с. Русін Яр Костянтинівського району Донецької області. В цей час до вказаного будинку зайшов ОСОБА_7 , який підійшов до ліжка, на якому відпочивали ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , та, схопивши останню за руку, стягнув її з ліжка на підлогу, наполягаючи, щоб вона пішла з ним. В цей час ОСОБА_5 став вимагати від ОСОБА_7 залишити будинок. Через що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 став відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_7 , на підставі чого у нього виник злочинний умисел спрямований на завдання останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 17 травня 2017 року близько 23 години 15 хвилин, точного часу не встановлено, знаходячись у спальній кімнаті вищевказаного будинку, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з ящику на підлозі взяв у праву руку молоток-сокиру, яким завдав не менше п`яти ударів по голові ОСОБА_7 .
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, забійні рани лобової ділянки зліва, тім`яної ділянки голови зліва, в ділянці потилиці зліва, відкритий перелом кортикальної пластинки лобової кістки зліва, забій головного мозку 1-го ступеня, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк понад 21 день (3-х) тижнів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що навесні 2017 року він охороняв пасіку та дачні будиночки, які розташовані неподалік від с. Русин Яр Костянтинівського району Донецької області, і там же проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 . 17 травня 2017 року близько 11 години вечора до нього додому прийшов ОСОБА_9 в нетверезому стані, підійшов до ліжка і почав рукою стягувати його співмешканку з ліжка і тягнути з собою, на що вона почала кричати. Він почав відштовхувати ОСОБА_9 . Але той вів себе агресивно, відштовхувався, вибив у нього з рук ліхтарик. Тоді він узяв молотоксокиру і почав з розмаху наносити удари ОСОБА_9 . Куди саме він наносив удари потерпілому не бачив, оскільки в будинку було темно, всього наніс приблизно п`ять ударів. Потім він зупинився і увімкнув світло. Він побачив, що ОСОБА_9 сидить біля порогу, крові у нього він не бачив, оскільки той був у шапці, свідомість ОСОБА_9 не втрачав. Потім він вивів ОСОБА_9 за ворота будинку, і він самостійно пішов геть. В теперішній час розкаявся в скоєному, примирився з потерпілим.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею від 18 травня 2017 року місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення літнього будинку, розташованого на відстані 4 км. від с. Русін Яр Костянтинівського району Донецької області. В ході огляду другої кімнати на стіні були виявлені нашарування речовини бурого кольору, крім того в чорному пластиковому ящику було виявлено предмет сокира. Також в ході огляду був виявлений мобільний телефон « Самсунг» чорного кольору в розібраному стані без сім-карти.
В ході проведення слідчого експерименту 18 травня 2017 року, ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, детально розповів та на статисті показав механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 ударів, вказавши, що наніс молотком-сокирою в ліву частину голови ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів, після чого ОСОБА_7 сів в правому куті кімнати, тоді Нескоромний увімкнув світло та наніс ще один удар по лівому стегну ОСОБА_7 , після чого припинив свої дії самостійно.
В ході проведення слідчого експерименту 18 травня 2017 року, свідок ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, розповіла та на статисті показала механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, зазначивши, що ОСОБА_5 наніс молоком-сокирою три удари в ліву частину голови ОСОБА_7 , після чого останній сів у правому дальньому куті та в цей час ОСОБА_5 увімкнув світло та вдарив молотком ОСОБА_7 по лівій нозі та більше ударів не завдавав. Від отриманих ударів ОСОБА_7 не втрачав свідомості.
Згідно з висновком експертизи №692 від 30 травня 2017 року при серологічному дослідженні крові ОСОБА_7 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №693 від 30 травня 2017 року при серологічному дослідженні крові ОСОБА_5 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №694 від 01 червня 2017 року при серологічному дослідженні крові в слідах на марлевому тампоні (об`єкт №1- змив з поверхні біля пічки) виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Вона може походити від потерпілого ОСОБА_7 , так як виявлений антиген Н, являється групоспецифічним для його крові та для крові осіб групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №695 від 01 червня 2017 року при серологічному дослідженні крові в слідах на марлевому тампоні (об`єкт №1- змив з поверхні стіни) виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Вона може походити від потерпілого ОСОБА_7 , так як виявлений антиген Н, являється групоспецифічним для його крові та для крові осіб групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
В ході проведення слідчого експерименту 05 червня 2017 року, потерпілий ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, розповів та на статисті показав, як ОСОБА_5 молотком наніс йому п`ять ударів по голові: два удари в область потилиці, два удари в скроневу ділянку та удар в область чола.
Згідно з висновком експертизи №60 від 20 червня 2017 року відповідно до наданої історії хвороби у потерпілого ОСОБА_11 малися наступні пошкодження - відкрита черепно-мозкова травма - забиті рани лобної ділянки зліва, тім`яної ділянки голови зліва, в області потилиці зліва, відкритий перелом кортикальної пластинки лобової кістки зліва, забій головного мозку 1 ст, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, яким міг бути молоток, від нанесення не менше 5 дій можливе в строк і за обставин, зазначених в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які вимагають для свого лікування термін понад 21 день (3х тижнів). Виходячи з даних розмірів ран в описовій частині історії хвороби, можна припустити, що ударна частина травмуючого предмета мала розміри 3,5х0,5 см. Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати будь-які самостійні рухи, оскільки в наданій історії хвороби відсутні будь-які дані про те, що мала місце втрата свідомості. Враховуючи кількість і різну локалізацію тілесних ушкоджень їх утворення в результаті падіння на твердий предмет неможливе. Тілесні ушкодження, які були у потерпілого ОСОБА_7 могли утворитися за обставин, зазначених усіма учасниками слідчих експериментів. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати як у вертикальному положенні тіла в просторі, так і в положенні сидячи і був звернений лівою половиною тіла відносно нападника. В описовій частині наданої історії хвороби всі рани мають однакові морфологічні ознаки, виходячи з цього можна припустити, що вони заподіяні дією одного і того ж предмета.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №99 від 11 травня 2018 року при надходженні до лікувального закладу 18.05.2017 року у ОСОБА_7 виявлено відкриту черепно-мозкову травму: забійні рани лобної тім`яної та потиличної областей волосистої частини голови, перелом зовнішньої кісткової пластини лобної кістки, струс головного мозку, яка згідно з п.2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ від 17.01.1995 року №6, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричини тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день). На теперішній час у ОСОБА_7 має місце гіперметропія обох очей середнього ступеню та амбліопія лівого ока, які є захворюваннями, супроводжуються зниженням гостроти зору та в причинному зв`язку із перенесеною черепно-мозковою травмою 17.05.2017 року не полягають. Вказані захворювання носять хронічний характер. У зв`язку з відсутністю медичних документів до моменту травми, визначити давність вказаних захворювань неможливо. Будь-яких даних за втрату слуху та наявність захворювань органів слуху у ОСОБА_7 на момент проведення експертизи не виявлено.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Переважну більшість досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Винятком суд вважає висновок експертизи №652 від 07 червня 2017 року, який не містить будь-якої інформації, що має значення для даного кримінального провадження, в зв`язку з чим визнає цей доказ неналежним.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, за яких злочин був скоєний, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є несудумий, перебуває на обліку в наркологічному диспансері м. Дружківка з діагнозом «Вживання алкоголю без ознак захворювання»; з 1984 року перебував на обліку в психіатричному диспансері м. Дружківка з діагнозом «Розумова відсталість в ступені помірно вираженої дебільності», працездатний, але не офіційно працює, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи №596 від 31 травня 2017 року у ОСОБА_5 виявлено емоційно-нестійкий розлад особистості. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_5 не перебував в стані фізіологічного афекту, в стані вираженої емоційної напруги - стресу, фрустрації тощо, що б істотно вплинуло на його поведінку.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної Дружківським міським відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення під час відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб) оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виконання покарання ОСОБА_5 в громаді можливе тільки за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, з урахуванням особи винного, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання останньому у виді позбавленні волі на строк, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, ближче до нижньої межі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року), враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 18 травня 2017 року по 08 лютого 2018 року включно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосований.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного ) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 18 травня 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 18 травня 2017 року по 08 лютого 2018 року включно та вважати призначене покарання за цим вироком фактично відбутим.
Речові докази: змиви речовини бурого кольору на марлевих тампонах, молоток-сокиру, зразки крові ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №649 від 23.06.2017 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1