Справа № 350/1132/19
Провадження № 1-кп/350/31/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000164 від 19 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, без утриманців, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2019 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , під час конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, на ґрунті неприязних відносин, наніс один удар кулаком в область обличчя від якого ОСОБА_5 впав на поверхню землі, після чого наніс ще декілька ударів ногами в область голови та тулуба потерпілого, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритого перелому кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я та садна і синців в ділянці голови, садна нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання про те, що 18 травня 2019 року він прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 в с. Ясень Рожнятівського району, де проводив ремонтні роботи потерпілий ОСОБА_5 . Він звернувся до ОСОБА_5 з вимогою, щоб останній виправив недоліки по ремонту даху в його будинку, який раніше проводив ОСОБА_5 . Однак ОСОБА_5 відмовився виправляти недоліки своєї роботи, внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка, під час якої він вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя від чого той впав на землю та наніс декілька разів удари ногами в область голови та тулуба, чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 18 травня 2019 року він перебував на території домогосподарства ОСОБА_7 в с. Ясень Рожнятівського району, де проводив ремонтні роботи. В цей час до вказаного домогосподарства прийшов обвинувачений ОСОБА_3 , який висловлював свої претензії щодо неякісного ремонту даху його будинку, вимагаючи при цьому відремонтувати будинок. Він пояснив обвинуваченому, що з часу ремонту даху пройшов тривалий час, понад п`ятнадцять років, а тому він не буде ремонтувати йому будинок. Під час вказаної суперечки останній вдарив його рукою по обличчю, від якого він впав на землю, після чого продовжував наносити йому удари ногою в різні частині тіла, завдавши йому тілесні ушкодження. Внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень він лікувався в Перегінській НРЛ.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відношення обвинуваченого до своїх дій, те, що на психоневрологічному та наркологічному обліках він не перебуває, неодружений, непрацевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покараня ОСОБА_3 , є визнання вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення відносно особи з інвалідністю.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 КК України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: медичну карту стаціонарного хворого № 1397 відносно ОСОБА_5 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000164, повернути за належністю Перегінській НРЛ.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1