Провадження № 1-кс/742/297/20
Єдиний унікальний № 742/2001/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих(розшукових) дій, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_3 звернулався до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих(розшукових) дій та зобов`язати процесуального керівника у кримінальному проваденні № 0000822 від 04.06.2019 року прокурора Прилуцької місцевої прокуратури розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 06 березня 2020 року про ініціювання проведення негласних слідчих(розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 шляхом винесення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст..220 КПК України, про що повідомити заявника.
Скарга мотивована тим, що постанова прокурора про відмову у в задоволенні клопотання проведення негласних слідчих(розшукових) дій є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки прокурором прийнято рішення про відмову лише з тієї підстави, що рішення про проведення негласних слідчих(розшукових) дій приймає лише слідчий за погодженням з прокурором чи прокурор, а чинним КПК України не передбачено право потерпілої звертатися з клопотанням про приведення НСРД.
Представник потерпілої ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності .
В судове засідання прокурор не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
06 березня 2020 року потерпіла ОСОБА_3 звернулася з до процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 року, прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про звернення до слідчого судді Чернігівського апеляційного суду на проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку абонентськими номерами НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_8 та НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_9 .
Постановою прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.03.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено. Постанова мотивована тим, що чинним КПК України не передбачено право потерпілої звертатися з клопотанням про проведення НСРД.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Пунктом 7 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч.1,2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Негласні слідчі (розшукові) дії, згідно ч.1 ст.246 КПК України - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами в кримінальному провадженні, згідно ч.1 ст.84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У відповідності до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що підставою для проведення слідчих (розшукових) дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість отримати (зібрати) докази або перевірити вже отримані докази у конкретному кримінальному провадженні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України.
Згідно частини 3 статті 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно частини 5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з : 1 ) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посада особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивна частина, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого рішення; місце та час(строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.
Досліджена в судовому засіданні постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання потерпілої , суд приходить до переконання, що прокурор безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з тих підстав, що потерпіла немає права звертатися з клопотанням про проведення НСРД, оскільки такі підстави суперечать вимогам ч.3 ст.93 КПК України , що тягне за собою порушення прав потерпілої на збирання доказів та ініціювання проведення слідчих(розшукових) дій.
Крім того, слід зазначити, що право потерпілої ініціювати проведення слідчих(розшукових) дій в тому числі і негласних слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст..220 КК України.
За таких обставин, оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасування, а скарга задоволенню.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст.2,7,9,38,84,91,110,284,303, 304, 306,307 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про ініціювання проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 року - задовольнити.
Скасувати постанову прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про ініціювання проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 року .
Зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 року, прокурора Прилуцької місцевої прокуратури розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 06 березня 2020 року про ініціювання проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000822 від 04.06.2019 в порядку ст..220 КПК України, про що повідомити заявника.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1