запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/121/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком до 03 березня 2020 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 168 160 грн., посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 04 січня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді застави, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із зазначеним рішенням слідчого судді виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Цих вимог закону слідчий суддя не дотримався в повній мірі при розгляді клопотання.

Частиною 4 ст.194 КПК передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Проте слідчий суддя, дійшовши висновку про доведеність наданими органом досудового розслідування матеріалами справи обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.203-2 КК особливо тяжкого злочину і наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, при цьому вирішив застосувати більш суворий запобіжний захід, ніж той, що вимагав прокурор у своєму клопотанні.

Апеляційний суд зважає на те, що згідно з ч.7 ст.194 КПК до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у виді застави або тримання під вартою.

Проте в Рішенні Конституційного Суду України N 7-р/2019 від 25.06.2019 зазначено, що з огляду на рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, "Хайредінов проти України" від 14 жовтня 2010 року, ч.2 ст.29 Конституції України, абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, Конституційний Суд дійшов висновку, що у випадку, коли норма процесуального закону допускає застосування лише певного виду запобіжного заходу на підставі суто формального судового рішення, це порушує принцип верховенства права і не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність.

У зв`язку з чим, апеляційний суд дійшов висновку, що обмеження частиною 7 ст.194 КПК права суду на обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, ніж застава є таким, що порушує принцип верховенства права і не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність.

Крім наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у справі, зокрема й майновий стан підозрюваного.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 є таким, що не дозволяє йому сплатити навіть мінімальний розмір застави передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК. А у випадку несплати такого штрафу підозрюваному навіть за відсутності вчинення ним дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, реально загрожує заміна запобіжного заходу на тримання під вартою у відповідності до п.1 ч.2 ст.183 КПК.

При цьому суд приймає до уваги, що прокурором у клопотанні не наведено жодної обставини, яка би свідчила про те що ОСОБА_8 вчиняв би чи мав намір вчинити будь-які дії, направлені на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Даних про те, що ОСОБА_8 ухилявся від виконання процесуальних обов`язків суду не надано.

Крім цього, колегія суддів зважає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, мешкає із матір`ю, має малолітню дитину, доказів про наявність доходів матеріали клопотання не містять, будь-якого майна у власності підозрюваний не має, раніше не судимий, а тому колегія суддів вважає можливим застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів також вважає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обв`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи (слідчого, прокурора або суду) із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншим підозрюваним у цьому провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, стосовно нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і грошове стягнення в розмірі, визначеному ч.2 ст.179 КПК України.

Строк дії покладений на ОСОБА_8 обов`язків встановити до 03 березня 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4