Справа №333/196/20
Провадження № 1-кс/333/77/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000167 від 16 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживає, раніше судимого:
1)12.08.2005 Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Веселівського р/с Запорізької обл. від 07.12.2004 - остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 27.08.2007 р. по відбуттю строку покарання;
2)06.11.2008 Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186, 4.1 ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.08.2011 по відбуттю строку покарання;
3)29.12.2017 р. П`ятихатським районним судом Дніпропетровської обл., за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
4)17.10.2019 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.01.2020 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та, перебуваючи на іспитовому строку, знову скоїв тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

15.01.2019 р. приблизно о 23:15 год., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 знаходячись біля центрального автовокзалу м. Запоріжжя по пр. Соборному, 20, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 після чого ОСОБА_8 завдав останньому одного удару правою рукою в область верхньої губи, а ОСОБА_5 , в свою чергу, для подолання волі потерпілого до опору, завдав останньому одного удару ногою в область нижньої щелепи, внаслідок якого потерпілий впав з висоти власного зросту на підлогу. В подальшому, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 відкрито викрав з плеча потерпілого сумку «Classic» зі шкірозамінника коричневого кольору вартістю 140 грн., в якій знаходились грошові кошти у розмірі 700 грн., а ОСОБА_8 в свою чергу почав перевіряти кишені потерпілого, внаслідок чого відкрито викрав з кишені куртки мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 ) в корпусі білого кольору вартістю 1060 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 та «Лайф» з номером НОМЕР_4 , що не представляють для потерпілого матеріальної цінності.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 втекли з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким розпорядились на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 1900 грн.
15.01.2020 року о 23:20 год. ОСОБА_5 було фактично затримано та о 07:39 год. 16.01.2020 р. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:

ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Зібранні слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, що може свідчити про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, може безперешкодно залишити своє теперішнє місце перебування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 зареєстрований на території іншої області, не має постійного місця мешкання на території м. Запоріжжя, що дає підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність у підозрюваного непогашеної судимості за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є підстави вважати, що ОСОБА_5 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю може продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5, ч. 1. ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , який входить до групи слідчих, уповноважених здійснювати досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, підтримав клопотання у повному обсязі та послалась на обставини, які були викладені в клопотанні, вважає, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити. Зазначив, що слідчим доведена обґрунтована підозра у вчиненні інкримінованого підозрюваному злочину. Потерпілий вказує, що саме підозрюваний причетний до скоєння інкримінованого злочину. Посилання підозрюваного, що потерпілий давав показання в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності.

Підозрюваний заперечував відносно задоволення даного клопотання, вважає себе не винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що він лише знаходився поблизу місця події, і був помилково затриманий працівниками поліції. Підозрюваний зазначив, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, тому помиляється, вказуючи, що він вчиняв даний злочин.

Захисник підозрюваного заперечував відносно задоволення даного клопотання, вважає, що слідчим не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні його підзахисним інкримінованого правопорушення.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000167 від 16 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, скоєного при вищезазначених обставин.

15.01.2020 року о 23:20 год. ОСОБА_5 було фактично затримано та о 07:39 год. 16.01.2020 р. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 16.01.2020 р. о 16-58 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: протоколу огляду місця події та речей; протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , витягу з ЄРДР, повідомлення про підозру.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі до 6 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, наразі підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку за попереднім вироком, за місцем реєстрації не мешкає, не працевлаштований, інших джерел доходу немає. Посилання підозрюваного на обставини, що він має малолітню дитину, а також винаймає квартиру в м. Запоріжжя, належними доказами не підтверджено. Враховуючи конкретні обставини інкримінованого злочину, особу підозрюваного, тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, заявлених слідчим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, зазначених слідчим в клопотанні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти доведених під час розгляду клопотання ризиків, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог п.16 ч. 1 ст. 3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» складає 168 160,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000167 від 16 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 15.01.2020 р. з 23-20 год.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадженні якого перебуває це кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Виконання ухвали доручити працівникам Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 23-20 год. 15.03.2020 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1