КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

15 квітня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Володарського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Володарського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 07.10.2015 року, яким ОСОБА_2 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці та на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2017 року звільнено умовно-достроково на не відбуту частину покарання 11 місяців і 17 днів, останньому визначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2019 року, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Цим же вироком, скасовано арешти накладені ухвалами Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року, а також вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить, дослівно:

«1. Вирок Володарського районного суду Київської області (судді ОСОБА_5 ) від 05.03.2020 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000109 від 17.04.2018, ЄУН 364/673/18, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуваті особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
2. Із урахуванням правової доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої ЄСПЛ в ряді рішень, зазначених в апеляційній скарзі, визнати недопустимими докази отримані стороною обвинувачення з порушенням вимог кримінального процесуального закону у т.ч. речі, які вилучені в ході особистого обшуку, проведеного під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 19.04.2018 та ОСОБА_4 20.04.2018, а також всі докази, здобуті в подальшому стороною обвинувачення в ході процесуальних дій з такими речами.».
Перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог, передбачених пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником, при поданні скарги, цівимоги закону належним чином дотримані не були, з огляду на таке.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, захисник має право подати скаргу на вирок суду лише в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, якого він захищає.

Оскільки, згідно наявного в матеріалах кримінального провадження Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області від 23 січня 2019 року № 241, адвоката ОСОБА_3 , призначено захисником обвинуваченого ОСОБА_2 то, відповідно до зазначених вище вимог КПК України, він має право оскаржити вирок Володарського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року лише в частині, що стосується інтересів обвинуваченого ОСОБА_2 .

Проте, всупереч вимогам закону, як вбачається з вимог поданої апеляційної скарги, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати вирок Володарського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, не тільки щодо ОСОБА_2 , а й щодо іншого обвинуваченого, засудженого цим же вироком ОСОБА_4 , незважаючи на те, що ні сам обвинувачений ОСОБА_4 , ні його захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказаний вище вирок суду не оскаржують.

По-друге, вказуючи в апеляційній скарзі на недопустимість доказів, отриманих стороною обвинувачення з порушенням вимог кримінального процесуального закону у т.ч. речей, які вилучені в ході особистого обшуку, проведеного під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 19.04.2018 та ОСОБА_4 20.04.2018, а також всі докази, здобуті в подальшому стороною обвинувачення в ході процесуальних дій з такими речами, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 , всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, не зазначає про наявність жодних клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, зокрема доказів, які, на його думку, були досліджені не повністю або з порушеннями, що потягло за собою неправильну їх оцінку вказаним судом.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, подана захисником обвинуваченого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 апеляційна скарга не може бути визнана такою, що за своїм змістом відповідає вимогам закону, а саме вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 396 КПК України.

Наведені в ухвалі судді-доповідача недоліки апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, оскільки вони не дають можливості визначити межі перегляду судового рішення суду першої інстанції, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вона апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням захиснику достатнього строку для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 393, 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Володарського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днівз дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/824/1992/2020