Код суду 233 Справа № 233/662/20
Вирок
Іменем України
26 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Костянтинівка, Донецької області, громадянин України, українець, з середньо спеціальною освітою, офіційно не працює, працездатний, неодружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в минулому не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають спільну дитину ОСОБА_6 , спільно проживають, мають взаємні сімейні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_5 має умисел на систематичне вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 03 червня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.
За вказані протиправні дії постановою Костянтинівського міськрайонного від 13 червня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, 16 вересня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.
За вказані протиправні дії постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 11 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 28 грудня 2019 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду під час розгляду у порядку окремого провадження цивільної справи за заявою ОСОБА_4 в її інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 строком на 6 місяців, яким встановлено заходи обмеження його прав та покладено наступні обов`язки: заборонити наближатися на відстань ближче 200 м до ОСОБА_4 , а також до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку та через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_5 , переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися із нею; заборонити спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 13 січня 2020 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, будучи особою, яку підданою адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_4 констатовано надлишкові перешкоди, які зумовили порушення звичайного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам в особистому та дитячому благополуччі, в активній й продуктивній життєдіяльності, упевненості у собі та майбутньому, у повноцінному спілкуванні зі значимим для неї оточенням.
Окрім цього, з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуацію, що досліджується за справою, визнано для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликала психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні і психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_5 у ОСОБА_4 мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що дійсно з ОСОБА_4 мають спільну дитину ОСОБА_6 , спільно проживали, та мали взаємні сімейні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .
03 червня 2019 року, о 13 годині 00 хвилин,знаходячись вдома з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , він дійсно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. В наслідок чого постановою Костянтинівського міськрайонного від 13 червня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Також 16 вересня 2019 року, о 21 годині 00 хвилин, знаходячись вдома з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , він дійсно вчинив відносно неї насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою. За, що постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 11 грудня 2019 року його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того ОСОБА_5 будучи обізнаний тим, що 28 грудня 2019 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду за заявою ОСОБА_4 в її інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано обмежувальний припис стосовно нього строком на 6 місяців, яким встановлено заходи обмеження його прав та покладено відповідні обов`язки, 13 січня 2020 року, о 10 годині 00 хвилин, він перебуваючи у ОСОБА_4 вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , знов вчинив відносно останньої насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся та просив призначити йому покарання запропоноване стороною обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що дійсно з ОСОБА_5 мають спільну дитину ОСОБА_6 , спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 . За адресою спільного проживання ОСОБА_5 - 03 червня 2019 року, о 13 годині 00 хвилин, вчинив відносно неї умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Крім того 16 вересня 2019 року, о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , за адресою спільного проживання, також вчинив відносно неї насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Крім того, потерпіла пояснила, що за вище вчинене ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності. 28 грудня 2019 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду за її заявою в її інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 строком на 6 місяців, яким встановлено відповідні заходи обмеження його прав у відношенні неї та дітей. 13 січня 2020 року, о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи з нею за тією ж адресою, знов вчинив відносно неї насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою. В наслідок чого була вимушена звернутися до правоохоронних органів, оскільки все вищенаведене призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя.
Претензій матеріального та морального характеру - не мала, цивільний позов, під час кримінального провадження до початку судового розгляду - не пред`являла. Покарання обвинуваченому просила призначити у виді робіт на благо держави.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше не судимий, скоїв кримінальне правопорушення (злочин) невеликої тяжкості у відношенні близької особи, протягом останнього року неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, офіційно не працевлаштований, але працездатний, заробляє на життя тимчасовими заробітками, шлюб офіційно не зареєстрований, має неповнолітню дитину, однак офіційно відомості про нього, як батька до свідоцтва про народження дитини не внесені та фактично її не утримує, осіб похилого віку також на утриманні не має, має адресу реєстрації та місце мешкання, за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, в побуді сварливий, схильний до вербальної агресії, на обліку в диспансерних установах охорони здоров`я на час винесення вироку не перебуває, вину визнав у повному обсязі, усвідомлює серйозність скоєного правопорушення, має намір стати на шлях виправлення та перевиховання, з метою в подальшому не вчиняти подібного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - відсутні.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо при призначенні йому покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ст.126-1 КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової психологічної експертизи у сумі 3768 гривен 00 копійки.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Початок строку відбування покарання рахувати з дати фактичного виконання вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової психологічної експертизи у сумі 3768 (три тисячi сiмсот шiстдесят вiсiм) гривен 00 копійки.
Речовий доказ: оптичний диск DVD R «VIDEX», на якому зафіксовано допит потерпілої ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1