Справа № 738/289/20
№ провадження 1-кп/738/64/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 09.01.2020 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого на посаді енергетика заводу по ремонту обладнання в м. Мена, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2020 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля сходів магазину «Ніагара», за адресою: вул. Чернігівський шлях, 87 А в м. Мена Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, протиправно, умисно, наніс два удари кулаком правої та лівої руки по голові ОСОБА_5 в результаті чого останньому нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, що супроводжується струсом головного мозку та закритим переломом кісток носу зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку експерта № 3 від 15.01.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України у вчиненні якого він обвинувачується визнав частково. Цивільний позов визнав частково та погодився сплатити потерпілому завдану матеріальну шкоду. У судовому засіданні показав, що 04 січня 2020 року орієнтовно о 21-00 годин він зайшов у магазин «Ніагара» за продуктами та привітався з присутніми. У магазині за прилавком була ОСОБА_6 . Москалець також стояв у магазині, але він його до того дня взагалі не знав. Він(обвинувачений) купував продукти і до нього із-за спини почав розмовляти ОСОБА_7 та спитав «Де ти живеш» на що він відповів «Живу на вулиці Лермонтова вже дванадцять років» на що ОСОБА_7 сказав, що він на цій же вулиці живе вже чотирнадцять років, а потім у його(обвинуваченого) сторону почав говорити нецензурними словами, про те що жінка обвинуваченого привела його(обвинуваченого) у дім ОСОБА_8 і це все супроводжувалося матами. Він(обвинувачений) вийшов з магазину та чекав ОСОБА_9 за 3-4 метри від входу в магазин приблизно 20 хвилин. Коли ОСОБА_7 вийшов з магазину, то прямував до нього(обвинуваченого) і обвинувачений вдарив ОСОБА_9 в обличчя один раз лівою і один раз правою рукою, після чого потерпілий обійшов обвинуваченого та впав на землю, тому що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Наносив удари у щелепу потерпілого, але міг попасти і в ніс. Наніс два удари по обличчю Москальцю, тому що він у магазині образив його дружину, яка у той час перебувала у лікарні і обвинувачений вирішив так покарати потерпілого. Потім з магазину вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а обвинувачений сів на велосипед та поїхав додому. Вказав, що двічі у потерпілого просив вибачення, але той нічого у відповідь не казав, а лише говорив щоб він відшкодував 4 тисячі гривень. Сплатити потерпілому витрати на лікування погодився, а моральну шкоду не визнав. Не штовхав потерпілого зі сходів магазину та не бив його ногами, а лише двічі руками. Вказав, що щиро розкаюється та жалкує з приводу вчиненого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 04 січня 2020 року приблизно о 21-00 годин він прийшов у магазин «Ніагара» та розмовляв з продавцем ОСОБА_11 . У магазин зайшов ОСОБА_12 і в цей час він(потерпілий) у розмові з продавцем сказав у сторону обвинуваченого, що пощастило людині з дружиною та будинком і більше нічого у його сторону не говорив і з ним не розмовляв. Обвинувачений вийшов з магазину, а потерпілий залишився. Приблизно через 20-30 хвилин, обвинувачений зайшов у магазин та запропонував потерпілому вийти з магазину. Потерпілий вийшов з магазину разом з обвинуваченим і останній на ганку збив з ніг потерпілого і той впав з ганку і обвинувачений почав наносити потерпілому удари руками і ногами більше десяти разів. З магазину вийшов ОСОБА_10 , припинив бійку яка тривала приблизно п`ять хвилин та повів потерпілого відмити у баню за магазин. У потерпілого після бійки був зламаний ніс, синці під очима, на боку тулуба та на коліні. До бійки у нього(потерпілого) не було тілесних ушкоджень і після 04 січня 2020 р. він також не отримував тілесних ушкоджень. Не звернувся до лікарні відразу після бійки, тому що були новорічні свята і він думав що лікарня не працює. Цивільний позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених у ньому. Щодо покарання обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що на початку січня 2020 року приблизно о 21-00 годині у магазині «Ніагара» перебували обвинувачений та потерпілий і про щось розмовляли не на підвищених тонах, але він не чув зміст розмови. Через деякий час коли свідок перебував за магазином йому зателефонувала дружина та сказали бігти до магазину, а сама з магазину взагалі не виходила. Біля магазину побачив як обвинувачений наносив удари потерпілому. Він бачив як обвинувачений вдарив потерпілого рукою в обличчя 2 рази у цей час потерпілий сидів на землі. Він(свідок) розтягнув бійку та повів потерпілого відмивати у баню, оскільки у нього було розбите обличчя та було все у крові, а обвинувачений поїхав на велосипеді.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що у січні 2020 року у вечірній час вона стояла за прилавком у магазині «Ніагара» та розмовляла з ОСОБА_9 який зайшов у магазин. Через деякий час у магазин зайшов ОСОБА_12 та щось купив, а також вони з потерпілим про щось голосно розмовляли на підвищених тонах, але вона не чула зміст розмови. Потім обвинувачений пішов з магазину, а потерпілий залишився і обвинувачений у той вечір не повертався у магазин. Через деякий час потерпілий вийшов з магазину і вона почула якісь звуки з тамбура магазину чи з вулиці не було зрозуміло та виглянула у вікно та побачила що потерпілий сидів на асфальті біля велосипедної стоянки, а обвинувачений бив його рукою по голові, але не бачила скільки було ударів. Вона зателефонувала своєму чоловіку та попросила розтягти бійку біля магазину. Потім у магазин зайшов покупець і вона не бачила що відбувалося далі та не бачила потерпілого і обвинуваченого. На потерпілому до бійки не було видимих тілесних ушкоджень.

Окрім, показів потерпілого та допитаних у судовому засіданні свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, ОСОБА_5 подав до Менського відділу поліції заяву від 09.01.2020 року у якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 04.01.2020 року близько 21-30 годин біля магазину «Ніагара» спричинив йому тілесні ушкодження.
Згідно довідки виданої КНП «Менський центр ПМСД» від 13.01.2020 р. № 39, ОСОБА_5 звертався до сімейного лікаря Менської лікарської амбулаторії. Діагноз: ЗЧМТ?, симптом окулярів, забій грудної клітини і попереку. Зі слів ОСОБА_5 травми отримав внаслідок побиття.
Відповідно до висновку експерта № 03 від 15 січня 2020 року у громадянина ОСОБА_5 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку та закритим переломом кісток носу зі зміщенням уламків, що могли утворитися 04.01.2020 р. та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Крім того у громадянина ОСОБА_5 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця поперекової ділянки зліва та садна в ділянці правого колінного суглобу, що могли утворитись 04.01.2020 р. та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15 січня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та переглянутого відеозапису, потерпілий розповів та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. Так, 04.01.2020 року близько 21-00 годин він перебував у магазині «Ніагара» де також перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . До магазину прийшов ОСОБА_12 з яким потерпілий поспілкувався у магазині сказавши, що обвинуваченому пощастило з дружиною. Після цього обвинувачений вийшов з магазину, а потерпілий залишився. Через 20 хвилин обвинувачений знову зайшов до магазину та попросив потерпілого вийти на вулицю. На ганку магазину ОСОБА_12 взяв ОСОБА_9 своїми руками за верхній одяг та повалив його на землю біля крильця. Коли потерпілий лежав на землі та намагався встати до нього підійшов обвинувачений та почав наносити йому удари кулаками та ногами по обличчю, голові, тулубу та спині. Такі удари були численні.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16 січня 2020 року за участю свідка ОСОБА_13 та переглянутого відеозапису, свідок розповів та показав механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Так, в суботу близько 21-00 годин він перебував у магазині «Ніагара», де були також ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і про щось розмовляли між собою на спокійних тонах, але не чув суті розмови. Після розмови ОСОБА_12 вийшов з магазину, а ОСОБА_7 залишився. Свідок також пішов з магазину займатися своїми справами, а через 30 хвилин йому зателефонувала дружина та повідомила що біля магазину б`ють Москальця. Свідок підійшов до магазину та побачив що біля велосипедної стоянки, біля магазину на землі сидів ОСОБА_15 , обпершись на стоянку, обличчя у нього було у крові, а біля нього стояв ОСОБА_12 та спричинив ОСОБА_9 декілька ударів кулаками по обличчю та голові, після чого свідок відтягнув ОСОБА_12 від ОСОБА_9 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21 січня 2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та переглянутого відеозапису, підозрюваний розповів та показав механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Так, 04.01.2020 року близько 20-00 годин підозрюваний прийшов у магазин «Ніагара» у якому знаходилися продавець, власник магазину та ОСОБА_7 . Підійшов до прилавку та купував і до нього із заду підійшов ОСОБА_7 та почав з ним розмову в ході якої почав ображати підозрюваного нецензурними словами. Підозрюваний вийшов з магазину, сів на велосипед та поїхав, однак через 20-25 хвилин повернувся до магазину. В цей час з магазину вийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_17 . Москалець зійшов з крильця, підійшов до підозрюваного щось намагався сказати та простягав до нього руки і в цей час ОСОБА_12 завдав Москальцю два удари по обличчю кулаком правої та лівої руки. Від отриманих ударів Москалець устояв на ногах та відійшовши ще близько 3 метрів, впав на землю, оскільки був у нетверезому стані. Після цього підозрюваний поїхав на велосипеді додому.
В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 зі сходів магазину «Ніагара» в результаті чого останній впав на тротуар, а також ОСОБА_3 наніс не менше двох ударів ногами та руками в ділянку попереку та правої ноги ОСОБА_5 коли той перебував у лежачому положенні. Однак у судовому засіданні не було встановлено належними та допустимими доказами, вказані обставини, які вказані в обвинувальному акті. Так, згідно висновку експерта № 03 від 15 січня 2020 року у громадянина ОСОБА_5 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця поперекової ділянки зліва та садна в ділянці правого колінного суглобу, що могли утворитись 04.01.2020 р. та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння чи самопадіння потерпілого окремо за умови контакту відповідної ділянки тіла з твердою поверхнею.
Отже, експерт не виключає можливість отримання вказаних тілесних ушкоджень потерпілим внаслідок самопадіння, а не нанесення йому тілесних ушкоджень. Крім того, окрім показань потерпілого, суду не надано інших доказів що обвинувачений наносив потерпілому удари ногами коли той перебував у лежачому положенні, а тому суд приходить до висновку що не було доведено стороною обвинувачення обставини вказані в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 зі сходів магазину «Ніагара» в результаті чого останній впав на тротуар, а також ОСОБА_3 наніс не менше двох ударів ногами та руками в ділянку попереку та правої ноги ОСОБА_5 коли той перебував у лежачому положенні, тому вказані обставини підлягають виключенню з обвинувачення, однак таке виключення не впливає на кваліфікацію злочину.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведено та правильно кваліфіковано органом досудового розслідування, як умисні дії, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, а обставин що його обтяжує судом не встановлено.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в
обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують
покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими,
що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими
обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Згідно п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю злочину, однак суд вважає що у даному випадку відсутня вказана пом`якшуюча обставина, оскільки не вбачається з матеріалів справи що обвинувачений надав допомогу в установленні невідомих обставин вчинення злочину, а лише надавав слідчому показання та брав участь у слідчому експерименті, тобто скористався своїми правами, які передбачені ст. 42 КПК України, а тому у діях обвинуваченого суд не вбачає активних дій які допомогли розкрити злочин.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним злочину, вік обвинуваченого, працює, раніше не судимий, наявність однієї обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжує, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину у вчиненні злочину визнав частково, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця роботи та позицію потерпілого щодо призначення покарання. Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , орган пробації надав висновок, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого та просив з нього стягнути 465,17 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди від злочину. Позов обгрунтовано тим, що обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку та закритим переломом кісток носу із зміщенням уламків, синця поперекової ділянки зліва та садна в ділянці правого колінного суглобу. На лікування потерпілий витратив 465,17 грн. на придбання ліків, а також від неправомірних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні честі та гідності, моральні переживання у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у фізичних стражданнях. У нього тривалий час були сильні головні болі, порушення сну, тимчасово не міг нормально дихати, харчуватися та говорити. Моральну шкоду оцінює у 10000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий на підтвердження матеріальних збитків на лікування тілесних ушкоджень надав суду чеки на суму 465,17 грн., один з яких на суму 98,00 грн. з призначенням платежу «добровільні внески», а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальних витрат частково на суму 367,17 грн., оскільки чек на суму 98,00 грн. підтверджує оплату добровільного внеску який не є доказом прямих витрат на лікування потерпілого.

При вирішенні позову у частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, істотністю вимушених змін у його житті, докладання додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, а також з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 367,17(триста шістдесят сім грн. сімнадцять коп.) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 3000(три тисячі грн.) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 3367,17(три тисячі триста шістдесят сім грн. сімнадцять коп.) грн.

У решті позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1