Провадження № 1-кс/760/4009/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, студента МАУП, раніше не судимого, в кримінальному провадженні №0003164 від 12.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, студента МАУП, раніше не судимого, в кримінальному провадженні №0003164 від 12.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2020 приблизно о 05:50 годині ранку ОСОБА_4 спільно з раніше знайомим йому неповнолітнім ОСОБА_7 , знаходячись на вулиці Лисичанській, 16 у місті Києві, увійшли у злочинну змову по вчиненню корисливого злочину, а саме: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , здійснили пошук особи, яка влаштовувала параметри жертви їхнього злочину. В подальшому, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 помітили раніше невідомого їм чоловіка ОСОБА_8 , який саме направлявся у бік провулку Травневого у місті Києві, якого вони обрали в якості жертви.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та створюючи хибне враження про добросовісність своїх намірів, попросили показати гітару, яка знаходилась на плечах потерпілого, на що останній повернувся до них обличчям та почав розмову.

В цей час, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 оцінивши обстановку та усвідомлюючи, що вони мають фізичну перевагу над потерпілим ОСОБА_8 ,а також те, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи спільно та узгоджено, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, відповідно до наперед розподілених злочинних ролей, висловили вимогу, щодо передачі грошових коштів та матеріальних цінностей під погрозою фізичною розправою та нанесення тілесних ушкоджень.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_8 , реально сприймаючи вказану погрозу, розвернувся та почав тікати, але пробігши декілька метрів спіткнувся та впав на землю.

В цей момент, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність наздогнали потерпілого та нанесли йому удари ногами в різні частини тіла у кількості не менше чотирьох ударів. Після цього згідно відведеної ролі ОСОБА_4 перевернув потерпілого на спину, а неповнолітній ОСОБА_7 згідно відведеної йому ролі, з метою подолання потерпілого до опору та приведення до безпорадного стану, дістав зі свої кишені предмет ззовні схожий на спецзасіб аерозольний балон «Терен 4» та забризкав потерпілому ОСОБА_8 в очі, тим самим на деякий час позбавивши останнього можливості повноцінно бачити, чим застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

В цей час, наслідуючи єдиний спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 , та неповнолітній ОСОБА_7 заволоділи мобільним телефоном марки «Sаmsung Galaxy M31» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору вартістю 7000 гривень, який був у чохлі силіконовому чорного кольору вартістю 150 гривень, в середині телефону знаходилася сім-картка стільникового оператора зав`язку «Водафон» вартістю 50 гривень, з абонентським номером: НОМЕР_3 , грошові кошти на балансі були відсутні, витягнувши своїми руками із правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 та сумкою чорного кольору марки «Binbaowei» вартістю 100 гривень, в середині якої знаходились гаманець з шкірозамінника чорного кольору, вартістю 150 гривень. В гаманці знаходились грошові кошти у розмірі тридцяти двох гривень, три банківських картки «Монобанк», «Укрсиббанк», «Приватбанк», страховий поліс на здоров`я СК «Інго», який не представляє матеріальної цінності, зарядний пристрій «Sаmsung» вартістю 200 гривень, перепустка «Ubisoft Kiev» на ім`я ОСОБА_8 , яка матеріальної цінності немає, паспорт та ідентифікаційний код на ім`я потерпілого ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 утримуючи при собі чуже майно, яким заволоділи в ході розбійного нападу, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 7682 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працює неофіційно, раніше не судимий.

12 травня 2020 року, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, а саме: кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

13 травня 2020 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

2. протоколом обшуку від 12.05.2020;

3. протоколом ОМП від 12.05.2020;

4. протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

5.протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

8.протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

9.рапортом о/у ВКП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 ;

10. протоколом пред`явлення речей для впізнання;

11. протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

12.протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

13.протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

14.протоколом пред`явлення особи для впізнання;

15.протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

16. повідомленням про підозру ОСОБА_17 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу являється виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного корисливого кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб із застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, та відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Прокурор зазначив, що у зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою. Лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що може свідчити наступне:

санкцією ч. 2 ст. 187 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна. Усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний, який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, про що може свідчити наступне:

перебуваючи на свободі підозрюваний буде мати можливість зустрічатись з потерпілим, свідками та іншими підозрюваним у цьому ж кримінальному правопорушенні поза межами кримінального процесуального судочинства, що дає йому можливість незаконно впливати на них та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої покази, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності;

п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що може свідчити наступне:

передбачення злочинним планом єдиної моделі поведінки всіх підозрюваних при спілкуванні з представниками правоохоронних органів, у тому числі шляхом відмови від надання будь-яких показань в силу ст. 63 Конституції України;

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, про що може свідчити наступне:

підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, з урахуванням майнової шкоди спричиненою потерпілому, що дає підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру, оскільки не має іншого джерела доходів окрім протиправної діяльності.

При розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» необхідно також застосовувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному тяжкого умисного кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Прокурор вказав, що так, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою надає підозрюваному можливість зустрічатись з іншим підозрюваним, потерпілим та свідками поза межами кримінального провадження, спілкуватись із ними в телефонному режимі та здійсненням психологічного тиску або умовляннями змушувати їх змінити свої покази, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою штучного створення доказів по даному кримінальному провадженню шляхом створення умов для надання вказаними особами недостовірних свідчень, що виправдовують його.

До того ж підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, з урахуванням майнової шкоди спричиненою потерпілому, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, в тому числі взяти на себе функцію пособника, підбурювача, організатора або керівника при вчиненні окремих кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що зазначені в клопотанні ризики є недоведеними. Також вказав, що ОСОБА_4 не має судимостей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, студент, проживає з матір`ю, яка має розлади здоров`я та двома неповнолітніми сестрами, свою вину у вчиненому визнає та співпрацює зі слідством, матеріальний збиток потерпілому відшкодував, на підтвердження чого надав копії підтверджуючих документів. У зв`язку з вище викладеним просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою реєстрації підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, також вказав, що свою вину визнає.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку :
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатнім, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_4 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами.
Щодо заявлених у клопотанні ризиків, то слідчий суддя вважає доведеними прокурором:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки санкцією ч. 2 ст. 187 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, і підозрюваний, усвідомлюючи, що у разі визнання судом його винним йому може бути призначене покарання, яке пов`язане із позбавленням волі на значний строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Цей ризик ураховується слідчим суддею у сукупності з іншим ризиком;

- ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, тобто перебуваючи на свободі підозрюваний буде мати можливість зустрічатись з потерпілим, свідками та іншими підозрюваним у цьому ж кримінальному правопорушенні поза межами кримінального процесуального судочинства, що дає йому можливість незаконно впливати на них та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої покази, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ризиків його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , крім вищевказаного, врахувати те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнає, розкаюється, співпрацює зі слідством, студент, має постійне місце проживання в м. Києві, проживає з матір`ю, яка має розлади здоров`я та двома неповнолітніми сестрами, а також те, що у кримінальному провадженні №0003164 від 12.05.2020 року вже проведено низку основних слідчих дій, зокрема, допитані підозрювані, свідки, потерпілий, проведено обшук, пред`явлено речі для впізнання, пред`явлено особу для впізнання.

Згідно з чч.1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчий суддя доходить висновку, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам.
Отже, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Як передбачено ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
На підставі вищевикладеного cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 12.07.2020 р. включно, з одночасним покладенням на підозрюваного обов`язків, необхідність яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003164 від 12.05.2020 року потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , про який ідеться в клопотанні слідчого.
Керуючись стст. 1, 8, 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 12.07.2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, слідчого, суду;
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0003164;
Строк дії ухвали до 12.07.2020 року включно.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем реєстрації підозрюваного.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №9.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 а