печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сокіл Чернівецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.41;ч.3 ст.365; ч.3 ст.258; ч.2 ст.15, п.п.1,5, 12 ч.2 ст.115; п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.262 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 за №0001642, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365; ч.4 ст.41, ст.340; ч.2 ст.262; ч.4 ст.41 ч.3 ст.258; ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України. Вказане кримінальне провадження 04.08.2015 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом від 14.11.2012 № 622о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 призначений на посаду міліціонера відділення застосування спеціальних засобів інженерно-технічного взводу роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві. Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві від 28.02.2013 за №131 о/с ОСОБА_6 присвоєне спеціальне звання сержант міліції.

ОСОБА_6 працюючи на посаді міліціонера відділення застосування спеціальних засобів інженерно-технічного взводу роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, в період 18-20 лютого 2014 року в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, на виконання явно злочинного наказу, він безпосередньо прийняв участь у вчиненні терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а також у вчиненні умисних вбивств двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та способом, небезпечним для життя багатьох осіб та замахів на умисні вбивства.

Так, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні на виконання явно злочинного наказу перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).

Крім того, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосуванні зброї та скоєнні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини та настання інших тяжких наслідків, вчиненими з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 41, ч.3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006).

Крім того, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному перешкоджанні на виконання явно злочинного наказу проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою та працівником правоохоронного органу із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.41, ст. 340 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 своїми умисними діями, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Разом з цим, ОСОБА_6 своїми умисними діями, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні вогнепальної зброї за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 262 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365 КК України; ч. 4, ст. 41, ч.3 ст. 258 КК України; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15; ч.4 ст.41, ст. 340, ч.2 ст. 262 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 для вручення йому повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного 08.02.2016 та 16.02.2016 по повісткам до слідчого не з`явився, про що наявне підтвердження в додатках до матеріалів клопотання, та причини неявки не повідомив.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 03.02.2016, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України було направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання їх поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , а також шляхом публікації офіційного повідомлення на сайті ГПУ та у газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем проживання він відсутній, ймовірно переховується за межами території підконтрольної Україні.

Постановою слідчого в особливо важливих справах від 17.02.2016 ОСОБА_6 оголошено в розшук, здійснення якого доручено Службі безпеки України.

З інформації, яка систематично надається Службою безпеки України на виконання доручення про здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , вбачається, що останній за місцем реєстрації (проживання) відсутній.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 за межами України та його екстрадиції слідчими у кримінальному провадженні вживалися окремі заходи у рамках міжнародного співробітництва. Так, Генеральною прокуратурою України 21.04.2016 до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено клопотання про затримання ОСОБА_6 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, що свідчить про те, що ОСОБА_6 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації. У вказаній відповіді Генеральної прокуратури Російської Федерації зазначено, що ОСОБА_6 19.09.2014 був прийнятий у громадянство Російської Федерації.

Про те, що ОСОБА_6 перебуває за межами України свідчить й те, що згідно інформації наданої Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України він 06.06.2015 виїхав до Автономної Республіки Крим та до цього часу на територію України не повернувся.

В подальшому, постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 20.08.2019 оголошено міжнародний розшук ОСОБА_6 .

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, що спричинили масову загибель людей, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а тому, відповідно до вимог ст.183 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин вбачається, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування, а також запобігти ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, і перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з цим, 26.02.2020 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу, згідно якої надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, з врахуванням реальної наявності вищевказаних ризиків, забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 наразі є передчасним, оскільки може бути ініційоване прокурором після закінчення досудового розслідування.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41; ч.3 ст.365; ч.3 ст.258; ч.2 ст.15, п.п.1,5, 12 ч.2 ст.115; п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.262 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність такого з ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що останній протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває в міжнародному розшуку, що стверджується постановою слідчого від 20.08.2019 року про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, яка спрямована супровідним листом від 21.08.2019 року для організації виконання до Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що ухвалою слідчого судді від 26.02.2020 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч.4 ст.41;ч.3 ст.365; ч.3 ст.258; ч.2 ст.15, п.п.1,5, 12 ч.2 ст.115; п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.262 КК України, відсутність підозрюваного за місцем реєстрації та місцем свого проживання, у зв`язку з чим останній був оголошений у міжнародний розшук та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сокіл Чернівецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1