У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого - ОСОБА_3
представника власника майна ОСОБА_4
представник володільця майна ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001343 від 08.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, у провадженні СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001343 від 08.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

07.12.2019 до Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області надійшла доповідна записка судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ГАЗ 69, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1969 року випуску, сірого кольору, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ОСОБА_7 від імені якого згідно довіреності ННК 387595 від 04.09.2018 діє ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) було встановлено, що номерне позначення шасі піддавалося зміні не в умовах заводу виробника шляхом демонтажу заводської таблички з первинним номером шасі та подальшим кріпленням кустарно виготовленої таблички з номером шасі « НОМЕР_2 ».

08.12.2019 року слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001343, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 07.12.2019 року автомобіля ГАЗ 69, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1969 року випуску, сірого кольору, вилучено і поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька 2В.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представники володільця та користувача майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Пояснили суду, що номерне позначення шасі могло бути пошкоджене в результаті експлуатації та ремонтних робіт, так як автомобіль 1969 року випуску. На підтвердження своїх доводів надали суду підтверджуючі матеріали, які судом були приєднані до матеріалів клопотання.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчий не доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з огляду на недоведеність слідчим необхідності застосування вказаного заходу забезпечення в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1