Провадження по справі № 1-кп/752/859/20
В И Р О К
іменем України

"11" червня 2020 р. Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, данні про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2019 р. за №0004046, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною базовою середньою освітою, не одруженого, що мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.03.2006 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України та звільненого від кримінальної відповідальності у зв`язку із застосуванням заходу примусового характеру; 15.11.2012 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, 01.09.2014 р. звільненого із Бориспільської виправної колонії № 119 за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Так, 13 травня 2019 року о 16 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в торговому залі магазину «Епіцентр К» ТОВ «Епіцентр К», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кільцева, 1-Б, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно (маючи не заняту і не погашену судимість за корисливий злочин), взяв зі стійки з одягом поло «TacticalIDCoolpassNavyBlue, М КП», артикул 11913830, вартістю 532 грн. 50 коп., яке у примірочній вдягнув під власний джемпер, тим самим приховавши його, після чого не сплативши за вказаний товар, пройшов касову зону, але був затриманий працівниками охорони при виході із магазину, що і стало причиною того, що його умисел на таємне викрадення чужого майна не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Своїми діями ОСОБА_3 мав намір завдати матеріальних збитків ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 532 грн. 50 коп. (без ПДВ).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому дій при обставинах, викладених в обвинувальному акті, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке є злочином середньої тяжкості, данні про його особу, згідно яких обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має не зняту та не погашену судимість, працює неофіційно.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують покарання ОСОБА_3 та визначених у ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе з метою попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді обмеження волі. Між тим, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обтяжуючих покарання обставин та матеріальної шкоди від вчинених обвинуваченим дій, оскільки товари були повернути представнику потерпілого, вартість викраденого товарів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, тому звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладає ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Судових витрат по справі немає. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ: поло «TacticalIDCoolpassNavyBlue, М КП», артикул 11913830, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ «Епіцентр К» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1-Б) залишити зазначеному підприємству за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1