Провадження №1-кп/193/72/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К

15 травня 2020 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового зсідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка, матеріали кримінального провадження №0000089 від 24 березня 2020 року, з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 31 березня 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2020 року о 20:10 годині перебуваючи поблизу будівлі продовольчого магазину «Гастроном Центральний», розташованого за адресою: смт. Софіївка вул. Незалежності, 79 Софіївського району Дніпропетровської області, керуючись корисливою метою та корисливими мотивами, підійшов до свого раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що там знаходився, в якого попрохав на декілька хвилин мобільний телефон, пояснивши, що йому необхідно здійснити телефонний дзвінок, при цьому запевнив, що відразу поверне майно назад.
При цьому, потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 та будучи повністю впевненим в його добросовісних намірах, передав останньому власний мобільний телефон марки «Samsung SM-G361F», вартістю 750 грн.
Після цього, ОСОБА_5 заволодівши чужим майном доки ОСОБА_4 зайшов до магазину «Гастроном Центральний», за адресою: смт. Софіївка вул. Незалежності, 79 Софіївського району Дніпропетровської області, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим обернувши його на свою користь та довівши злочин до завершення.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 980/20 від 26.03.2020 року потерпілому ОСОБА_4 вчиненим злочином заподіяно матеріального збитку на загальну суму 750 грн.
Своїми умисними протиправними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
31 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, майнова шкода у кримінальному провадженні відшкодована, потерпілий ОСОБА_4 не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, підозрюваний повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоди, та підтвердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав пояснення по суті справи, угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим підтримав у повному обсязі, просив суд її затвердити.

Прокурор щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим не заперечує.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який згідно з положеннями ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами судом враховано дані про особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, характеризується посередньо, скарг від жителів села, сусідів на ОСОБА_5 до сільської ради не надходило.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта, проведення експертиз під час досудового розслідування відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000089 від 24 березня 2020 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510,00 (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung SM-G361F», який передано на зберігання ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 (а.к.п.17).

Матеріали кримінального провадження №0000089 від 24 березня 2020 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №193/388/20, провадження № 1-кп/193/72/20.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1