Справа №295/3759/20
УХВАЛА
Про повернення клопотання для усунення недоліків

31.03.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000424 від 03.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на документи, вилучені під час здійснення обшуків 25.03.2020 року, які були проведені :
- за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Екостройбуд Плюс», за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 55-А, офіс 4;

- за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Управляюча Компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5», за адресою: м. Житомир, майдан Короленка, 4;

- за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Управляюча Компанія «Полісся», за адресою: м. Житомир, проїзд Академіка Тутковського, 15;

- за місцем проживання заступника Житомирського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 55, кв.1.;

- за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир», за адресою: м. Житомир, вул. Проспект Миру, 2;

- за місцем здійснення господарської діяльності КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуаційне підприємство №9 Житомирської міської ради», за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 104;

- за місцем здійснення господарської діяльності ПП «КВЖРП №8», за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 43;

- за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «КК «Коменерго - Житомир», за адресою: м. Житомир, вул. Гагаріна, 18;

- за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- за місцем здійснення господарської діяльності ПП «Крошня ВЖРЕП №4», за адресою: м. Житомир, вул. Отаманів Соколовських, 7;

- за місцем здійснення господарської діяльності КП «Управління автомобільних шляхів», за адресою: м. Житомир, пров. Кавалерійський, 4.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В обгрунтувіання клопотання слідча послалась на необхідність збереження речових доказів.
В той же час, частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 2 ст. 98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обгрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм. У разі подання клопотання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, в ньому повинно бути зазначено, яким з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт, з відповідним мотивуванням відповідно до обставин конкретного кримінального провадження.
Всупереч викладеним вище нормам КПК України в клопотанні про арешт майна не конкретизовано, які ознаки, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України, містять фінансово-господарські документи, які були вилучені на підставі ухвал слідчих суддів, в чому полягає загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вже вилучених документів.
В клопотанні слідча вказує, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, при цьому матеріали клопотання не містять постанови слідчого про визнання документів, на які слідчий просить накласти арешт, речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 № 1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на документи, вилучені згідно протоколів обшуків, які були проведені 25.03.2020 року.
В клопотанні не зазначено правові підстави для накладення арешту - документи мають статус тимчасово вилученого майна чи дозвіл на їх вилучення був наданих в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
В клопотанні не визначено процесуальний статус осіб, на майно яких слідчий просить накласти арешт.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000424 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

Також, до клопотання про арешт майна не долучено копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ПП «Крошня ВЖРЕП №4», за адресою м. Житомир, вул. Отаманів Соколовських, 7, та не зазначено контактних даних володільців вилученого майна, що унеможливлює оперативний виклик останніх в судове засідання для розгляду клопотання.

Відповідно до частини третьої ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на те, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000424, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, подано неналежною особою, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000424 - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутись з даним клопотанням до слідчого судді в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1