Справа №195/147/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.01.2020 року за № 0000003 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
19.12.2019 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився поблизу магазину «Ядран» розташованого в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де в ході спілкування з раніше йому не знайомим ОСОБА_5 , в кишені куртки помітив у останнього мобільний телефон марки «Ergo» F242 чорного кольору, одразу після чого у ОСОБА_3 , виник умисел на вчинення таємного викрадення вищевказаного майна, а саме мобільного телефону, належного ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 19.12.2019 приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Ядран» в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, а також впевнившись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Ergo» F242 чорного кольору, вартістю 441,20 грн., належний ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 19.12.2019 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився поблизу магазину «Ядран» в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де в ході спілкування з раніше йому не знайомим ОСОБА_5 , в кишені куртки помітив у останнього паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий 15 липня 2002 року Томаківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, одразу після чого у ОСОБА_3 , виник умисел на незаконне заволодіння паспорту, шляхом таємного викрадення, з метою використання в особистих інтересах.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 19.12.2019 приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Ядран» розташованого в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув та сторонні особи не спостерігають за його діями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, шляхом вільного доступу, викрав паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 15 липня 2002 року Томаківського РВ УМВС в Дніпропетровській області, тим самим незаконно заволодів останнім, та утримуючи паспорт при собі направився до себе додому з метою подальшого використання викраденого паспорту в особистих інтересах.
Умисні дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаявся в скоєному. Просить суворо його не карати Пояснив, що вчинив крадіжку у зв`язку з своєю легковажністю.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснити обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Судом встановлено, що обвинувачений на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується по місцю проживання, що підтверджується відповідними довідками лікарів та характеристикою з органів місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшувальних покарання ОСОБА_3 суд відносить його активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, які згідно ст. 12 КК України є невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вчинив злочин з корисливих мотивів. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованих йому злочинів, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Позицію потерпілого, який згідно заяви претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки ERGO моделі F242 та паспорт громадянина України ОСОБА_5 , які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити в останнього, CD-R диск з записом слідчого експерименту залишити в матеріалах справи.
Питання щодо процесуальних витрат, понесених на залученні експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи загальною вартістю 300 грн. - відповідно до вимог ст.124 КПК Українинеобхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 357 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;
На підставі ч.1 ст. 70, ст.72 КК України шляхом повного складання покарань визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави 300 (триста) гривень 00 копійок, понесених процесуальні витрат на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи.
Речові докази по справі, а саме мобільний телефон марки ERGO моделі F242 та паспорт громадянина України ОСОБА_5 , які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити в останнього, CD-R диск з записом слідчого експерименту залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1