МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2020 р. Справа № 370/1693/16-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0000734 від 13.07.2016 року, за яким
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, тимчасово не працююча, раніше судима, востаннє 10.04.2017 року Бородянським районним судом Київської області за ч.З ст.185, ч.2 ст.304, ст.70 КК України, до міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, така що не має державних нагород, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13.
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимою згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 28.11.2011 за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання по вироку Бородінського районного суду Київської області від 13.05.2010 року - 1 рік 6 місяців позбавлення волі, остаточна міра покарання 3 роки 6 місяців. 30.04.2014 ОСОБА_4 звільнилась з Уманської виправної колонії Черкаської області №129 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 2 дня.

09.06.2016 року до Макарівського, районного суду в Київській області направлено кримінальне провадження № 0000539 від 01.06.2016, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з обвинувальним актом.

Маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, ОСОБА_4 на шлях виправлення не стала та вчинила повторне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

12 липня 2016 року, близько 20 години, ОСОБА_4 зі своїми знайомими - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 знаходилися в будинку по АДРЕСА_2 , де разом розпивали алкогольні напої.

В подальшому, близько 22 год., ОСОБА_7 вирішив йти від знайомих додому та вийшов з будинку, в свою чергу ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про те, що бачила у ОСОБА_7 грошові кошти, а ОСОБА_6 відразу запропонувала ОСОБА_4 викрасти їх у потерпілого, на що вона погодилась. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вступили в попередню змову щодо викрадення грошових коштів у ОСОБА_7 , після чого пішли слідом з потерпілим.

Реалізуючи свій злочинний зговір, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відкрито, переслідуючу корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наздогнали неподалік будинку АДРЕСА_2 потерпілого ОСОБА_7 , підійшли до нього та застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 схопила ОСОБА_7 за руки повалила його на землю, де продовжувала його тримати в положенні лежачи на спині, в свою чергу ОСОБА_6 в цей час обшукала одяг потерпілого з метою відібрання грошових коштів. Однак не знайшовши грошових коштів, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відпустили потерпілого ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у інкримінованому їйдіянні визнала у повному обсязі, розкаялася у скоєному і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають обставинам, встановленим досудовим розслідуванням.

ОСОБА_4 вказала, що зустріла потерпілого та разом пішли до магазину за спиртними напоями. Потім разом прийшли до знайомого ОСОБА_9 . У процесі вживання спиртних напоїв потерпілий вирішив піти додому, коли він вийшов на двір, ОСОБА_10 запропонувала піти за ним і відібрати у нього грошові кошти. Після підсічки ОСОБА_11 упав та ОСОБА_10 його обшукала. Не знайшовши коштів обвинувачена разом з ОСОБА_10 повернулися до помешкання ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 вказав, що був дуже п`яний, та як воно було майже нічого не пам`ятає. Зустрів ОСОБА_12 та разом пішли до магазину для придбання спиртних напоїв. По дорозі з магазину зустріли ОСОБА_9 , пішли до обвинуваченої додому. Туди ще прийшла ОСОБА_10 . Допивши спиртні напої пішов додому, де і виявив що зник телефон. Повернувшись до ОСОБА_12 та запитав де його телефон. Після того як пригрозив, йому віддали телефон без сім карти.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини у скоєному, визнання нею кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних доказів, за згодою учасників процесу, було обмежене допитом обвинуваченого, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, допитом потерпілого, та дослідженням письмових доказів, що характеризують обвинувачену.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй діянь, доведена у судовому засіданні повністю і її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК Украіни, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі її покарання обставини. Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 , характеризується негативно, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судима за корисливі злочини, останній раз 21.11.2018 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 позбавлення волі.
На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити основне покарання у межах санкції ч. 2 ст.15 ч.2 ст.186 КК Украіни у виді позбавлення волі, оскільки інші менш суворі покарання, передбачені санкцією вказаної частини статті не забезпечать, на думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченої та не зможуть запобігти вчиненню нею нових злочинів.

Остаточне покарання ОСОБА_4 , слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки після постановлення вироку 21.11.2018 року встановлено, що засуджена винна ще і в інших злочинах, вчинених нею до постановлення цього попереднього вироку, а строк покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 19.05.2017 року.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт не накладався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Судові витрати відсутні. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про обрання не надходило.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Визнати винною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити за ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 21.11.2018 року, та остаточно визначити для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 місяців.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання, а саме з 19.05.2017 року.

Речові докази у справі:

-Мобільний телефон марки «SAMSUNG» GT-E2152, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1