Справа № 442/2222/20
Провадження № 1-кп/442/211/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0002309 від 14.12.2019 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 20.02.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн штрафу,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 07.12.2019 близько 12 год. 25 хв., перебуваючи в торговому залі магазину „Рукавичка, що на вул. Лесі Українки, 14 в м. Дрогобичі Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав чотири плитки шоколаду торгівельної марки „Milka, з цілим горіхом/карам вагою 300 грам, вартістю 83 гривні 74 копійки за одну плитку, чим спричинив майнову шкоду ТзОВ ТВК „Львівхолод на загальну суму 334 гривні 96 копійок.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань, при цьому, свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повністю погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення. Додатково повідомив, що кається, просить застосувати штраф.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (здійснив крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше ОСОБА_3 судимий за вчинення такого ж злочину, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, та на військовому обліку, за місцем проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є активне сприяння розкриттю злочину. Суд не враховує в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому злочині, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілій юридичній особі чи робив такі спроби, що він сам і підтвердив суду. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.03.2018 № 759/7784/15-к.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку представника потерпілої юридичної особи щодо покарання, який при визначенні покарання поклався на розсуд суду, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, на момент вчинення злочину обвинувачений не притягався до кримінальної відповідальності, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 злочин у даній справі вчинено до постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2020, то остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань, таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за який призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімдев`ятсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2020, визначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн.
Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспотереження зберігати в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1