Номер провадження: 11-сс/813/1058/20
Номер справи місцевого суду: 520/4594/19 1-кс/947/8309/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Науського району, республіки Таджикистан, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, п.п. 1,6 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2019 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 28.06.2020 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187, п.1, п.6 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, за які в тому числі передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі. Вважає доведеними заявлені слідчим ризики, оскільки після вчинення злочину підозрюваний покинув місце події та вжив заходів з метою унеможливлення його викриття у скоєних кримінальних правопорушеннях, у тому числі позбувся знаряддя вчинення злочину, а тому може ухилятися від органу досудового розслідування. Також підозрюваний може знищити, сховати, або спотворити будь яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді продовження строку тримання під вартою підозрюваному є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку противоправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки саме завдяки своєчасному обраному на законних

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм діючого законодавства. Просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчим суддею не надано належної оцінки та обґрунтованості підозри, оскільки додані до клопотання матеріали ставлять під сумнів їх допустимість як доказів. Вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні в повному обсязі, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчинені злочину, скоєного 01.03.2019 року. За місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно, є приватним підприємцем, має постійне місце роботи, надав слідчому добровільно свої речі для проведення експертиз, самостійно з`являвся до на виклики слідчого та прибував самостійно до суду.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що у невстановленому місці та час, ОСОБА_8 , без передбаченого законом дозволу є незаконними, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи обріз двоствольної мисливської рушниці, що відноситься до категорії нестандартної (переробленої саморобним способом) гладко ствольної середньо ствольної вогнепальної зброї, виготовленої з двоствольної мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16-го калібру № НОМЕР_1 , промислового виробництва, 1965 року виготовлення, виробництва СРСР (Тульський збройовий завод), із конструктивними змінами, внесеними саморобним способом шляхом укорочування стволів до залишкової довжини 315 мм та відпилювання прикладу до шийки ложа, та невстановлену досудовим розслідуванням кількість набоїв до неї, у тому числі три шротові мисливські патрони 16-го калібру італійського виробництва, призначені для стрільби з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї відповідного калібру, який в подальшому зберігав за місцем мешкання колишньої дружини ОСОБА_11 у металевій шафі на горищі будинку АДРЕСА_1 та використовував у власних потребах.

В подальшому, маючи злочинний намір на заволодіння грошовими коштами шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства корисливих мотивів у сім`ї ОСОБА_12 , будучи обізнаним про їх майновий стан та зберігання за місцем проживання грошових коштів, 01.03.2019, у період часу з 19.00 по 23.00 годину, ОСОБА_8 з застосуванням вказаного обрізу мисливської рушниці ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив два постріли в область голови ОСОБА_13 , завдавши при цьому вогнепальні поранення, у результаті яких ОСОБА_13 помер на місці події.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства двох осіб із корисливих мотивів, бажаючи доведення свого злочинного наміру до кінця, умисно наніс один удар руків`ям обрізу в праву частину голови ОСОБА_14 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої частини обличчя.

При цьому ОСОБА_8 почав вимагати від ОСОБА_14 видати йому ключ від сейфу, отримавши який ОСОБА_8 , переслідуючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_14 , з обрізу рушниці здійснив постріл в останню, в резільтатц чого на місці події настала смерть потерпілої.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , будучи переконаним в настанні смерті потерпілих, знаходячись у приміщенні вказаного будинку, знайшов та незаконно заволодів грошовими коштами в сумі приблизно десяти тисяч доларів США та тридцяти тисяч гривень, які привласнив та розпорядився на власний розсуд.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, п.п. 1,6 ч.2 ст. 115 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 05.06.2019 року, відповідно до якого батьки ОСОБА_13 иа ОСОБА_14 перебували у дружніх відносинах із ОСОБА_8 , який відвідував останніх за місцем мешкання та позичав грошові кошти, про що просив тримати у таємниці та не повідомляти інших осіб. Крім цього ОСОБА_8 01.03.2019 року телефонував ОСОБА_15 та цікавився його справами та місцем перебування ( а.с. 35-41);

- протоколом огляд місця події від 02.03.209 року по АДРЕСА_3 під час якого виявлено та вилучено труп ОСОБА_13 , труп ОСОБА_14 та інші речі, які можуть бути використані під час досудового розслідуванні та судового розгляду як докази (а.с. 48-54);

- додатковим протоколом огляду місця події від 02.03.2019 року по АДРЕСА_3 під час якого виявлено прихований металевий сейф, без зовнішніх ознак зламу запираючих пристроїв замка та вилучено речі, які можуть бути використані під час досудового розслідуванні та судового розгляду як докази (а.с. 55-57);

- протоколами огляду трупів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час якого виявлено та вилучено речі, які можуть бути використані під час досудового розслідуванні та судового розгляду як докази (а.с. 58-61);

- протоколом огляду предметів від 19.03.2019 року, а саме відеозаписів камер спостереження «Безпечна Ширяївщина» від 01.03.2019 року в ході якого виявлено автомобіль марки «ВАЗ 21063», державні номерні знаки НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , що о 18:30 годині рухається у напрямку с. Самійлівка з смт. Ширяєво та о 22:45 годин повертається у зворотньому напрямку (а.с. 62-82);

- протоколом огляду предметів від 22.03.2019 року, а саме відеозаписів камер спостереження, встановлених на території приватного домоволодіння по вул. Соборна, 99 смт. Ширяєво Одеської області в ході якого виявлено автомобіль марки «ВАЗ 21063», державні номерні знаки НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , що припаркований поблизу домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 (а.с. 83-87);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.03.2019 року, який повідомив, що 01.03.2019 року у період часу з 10:00 годин по 17:45 годин надав свій автомобіль ВАЗ 2106 своєму племіннику ОСОБА_16 для поїздки в смт. Захарівка до дитячого садка, коли племінник повернув йому авто ОСОБА_8 , поїхав на ставок в с. Чогодарівку. По приїзду о 19:20-19:30 годин вимкнув телефон, аби йому не телефонувала дружина. Через деякий час ввімкнув свій телефон та повідомив дружині, що скоро буде вдома та близько 22:55 годин приїхав додому (а.с 230-234);

- протоколом допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які спростовують твердження підозрюваного про те, що у день, коли був скоєні злочини він знаходився дома та не приїздив до с. Самійлівки, Ширяєвського району, Одеської області та пояснили, що бачили автомобіль ОСОБА_8 , неподалік будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 120-122, 126-132);

- протоколами слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , при проведення яких свідки підтвердили надані ними показання (а.с 123-125, 133-135 );

- висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності (а.с.150-261).

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, у тому числі наданню оцінки протоколам допиту свідків, які були складені оперативними співробітниками, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 , на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює фізичною особою підприємцем, зареєстрований та проживає в Одеській області, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі,

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, однак будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

Існування зазначеного ризику також підтверджується поведінкою підозрюваного після вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування протиправних дій, яка свідчить про зникнення з місця події та вжиття заходів з метою унеможливлення його викриття, у тому числі позбувся знаряддя вчинення злочину про що було заявлено прокурором в апеляційному суді.

Для спростовування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та підтвердження сприянню досудового розслідування захисник надав копії заяв від підозрюваного ОСОБА_8 , про надання добровільної згоди на видачу власних речей, біологічних зразків та проведення огляду.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор вказав, що вказані заяви були відібранні до повідомлення особі про підозру. При цьому вказав, що після письмового вручення особі про підозру ОСОБА_8 зник, на виклики до органів досудового розслідування не з`являвся та місце знаходження його було не відоме, що в подальшому стало підставою для звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставним твердження прокурора та заявлених в оскаржуваній ухвалі твердження слідчого судді про існування ризику можливого знищення, сховання або спотворення будь яких речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки як повідомив прокурор, досудове розслідування по даному кримінальному провадженні вже закінчилось та 18.06.2020 року обвинувальний акт направлено до суду.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявленого ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з рішенням слідчого судді про те, що продовження строку тримання під вартою підозрюваному є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку противоправних діянь, його тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним середньої тяжкості та особливо тяжких кримінальних правопорушень, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує зазначений слідчим суддею ризик, який виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявному у кримінальному провадженні ризику і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, п.п. 1,6 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000167, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2019 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4