Справа№638/7263/20
Провадження № 1-кп/638/1222/20
Вирок
Іменем України

22 червня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції з державною установою «Олексіївська виправна колонія (№25)» кримінальне провадження № 0001625 від 27.04.2020 рокувідносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, розлученого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», раніше судимого: 1) 26.12.2006 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.11.2010 року по відбуттю строку покарання; 2) 22.04.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.04.2016 року по відбуттю строку покарання; 3) 26.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.09.2017 року, кінець строку відбуття покарання 28.12.2020 року. Засуджений ОСОБА_4 в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» перебував з 02.10.2017 року. Рішенням комісії державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії (протокол № 6 від 05 лютого 2018 року) засудженому ОСОБА_4 визначено відбувати покарання в виправній колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. Згідно наряду Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 06.02.2018 року № 22-1375 розподілений до державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (протокол № 12 від 22 лютого 2018 року) засудженого ОСОБА_4 , визначено перевести з державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» до державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)», яка є установою аналогічного рівня безпеки, а саме середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (протокол № 29 від 10 травня 2018 року) засудженого ОСОБА_4 , визначено перевести з державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» до приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки до кінця строку. Центральною комісією адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення (протокол № 1 від 04 липня 2018 року) прийнято рішення про переведення засудженого ОСОБА_4 , з виправної колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі до приміщення камерного типу колоній (секторів) максимального рівня безпеки та переведення з Харківської виправної колонії (№ 43) до приміщень камерного типу Житомирської установи виконання покарань (№ 8) строком на 1 рік. Згідно наряду адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України № -7018/Кр від 06.07.2018 року направлений до державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)». Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі та їх переведення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (протокол № 68 від 17 вересня 2019 року) засудженому ОСОБА_4 визначено відбувати покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». Засуджений ОСОБА_4 згідно наряду адміністрації ДКВС України № -8023/Мл від 14.08.2019 року направлений у розпорядження Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Згідно наряду № 22/2.5-7525-Ін-19 від 18.09.2019 року Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції визначено відбувати покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», яка знаходиться по вул. Цезаря Кюї, 44 у м. Харкові.

26.09.2019 року по прибуттю до держаної установи «Олексіївської ВК (№25)» засудженому ОСОБА_4 начальником відділення соціально-психологічної служби (далі за текстом - СПС) лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбування покарання.

З моменту прибуття до зазначеної вище колонії засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи та станом на 26.04.2020 року мав 31 (тридцять одне) дисциплінарне стягнення в установі за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 5 разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз поміщався до приміщення камерного типу, мав 7 суворих доган та 18 доган, всього за весь період відбування покарання має 48 дисциплінарних стягнень, ніколи за цей період не заохочувався.

22.04.2020 року о 10 год. у приміщенні дільниці посиленого контролю (далі за текстом - ДПК), виконуючий обов`язки начальника ДПК старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі за текстом - ЧПНУ) капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , чергового офіцера дисциплінарного ізолятору, приміщення камерного типу, дільниці посиленого контролю (далі за текстом - ДІЗО-ПКТ, ДПК) лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі за текстом - ВНБ), старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 , 1972 р.н., ОСОБА_11 , 1977 р.н. та ОСОБА_12 , 1975 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по ДПК засуджений ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в ДПК був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 , демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги виконуючого обов`язки начальника ДПК старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Виконуючий обов`язки начальника ДПК старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Виконуючий обов`язки начальника ДПК старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 сказав засудженому ОСОБА_4 , щоб останній подумав і вищевказані представники установи вийшли з розташування ДПК.

24.04.2020 року о 10:10 год. у приміщенні ДПК, начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 , в присутності ЧПНУ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_14 , чергового офіцера ДІЗО-ПКТ, ДПК лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_15 , молодшого інспектора ВНБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_16 , засуджених ОСОБА_10 , 1972 р.н., ОСОБА_11 , 1977 р.н. та ОСОБА_12 , 1975 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_13 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 , сказав засудженому ОСОБА_4 , щоб останній подумав і вищевказані представники установи вийшли з розташування ДПК.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_4 оглядався завідуючим медичної частини ОСОБА_17 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_4 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини ОСОБА_17 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_4 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК(№25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.
26.04.2020 року о 10 год. у приміщенні ДПК, начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 , в присутності ЧПНУ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_18 , чергового офіцера ДІЗО-ПКТ, ДПК старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_19 , молодшого інспектора ВНБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 , 1972 р.н., ОСОБА_11 , 1977 р.н. та ОСОБА_12 , 1975 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

Засуджений ОСОБА_4 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_13 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

У відповідь засуджений ОСОБА_4 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність і в майбутньому він немає наміру їх виконувати. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_13 повідомив засудженого ОСОБА_4 , що про його дії буде поінформовано Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України, після чого вищевказані представники колонії вийшли з приміщення ДПК, а засуджений ОСОБА_4 так і не приступив до виконання обов`язків чергового по ДПК.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи, вказавши про те, відмовлявся від прибирання, особам, які виконують цю роботу платять, а йому ні. Зазначив про те, що такий вид праці йому не підходить, погодився на працю вантажником. Також, підтвердив факт неодноразової відмови від прибирання та роз`яснення відповідальності за ст..391 КК України.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеним вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, а тому його дії кваліфікує за ст.391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення. Вину у його вчиненні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він хоча раніше неодноразово судимий, проте, має постійне місце реєстрації та проживання, розлучений, дітей на утриманні не має, негативно характеризується за місцем відбування покарання, має 48 дисциплінарних стягнень, в період відбування покарання не заохочувався.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Остаточне покарання необхідно призначати із застосуванням ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обирати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 22.06.2020 року.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 22 червня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: