1Справа № 335/4384/13-к 1-кп/335/164/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, яка має вищу освіту, пенсіонерки, заміжньої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона, не маючи стабільного джерела доходу, діючи умисне, з метою збагачення, шляхом привласнення грошових коштів жителів міста Запоріжжя, що виявили бажання стати членами кредитної спілки в липні 2000 року, внесла завідомо неправдиві відомості в офіційні, засновницькі документи, необхідні для державної реєстрації кредитної спілки.
Так, в червні 2000 року, ОСОБА_6 , яка протягом тривалого часу займала керівну посаду в громадській організації «Жіночий бізнес-центр», достовірно знала, яким чином оформляються і заповнюються різного роду документи, діючи з корисливих мотивів, вирішила використовувати дані обставини для підробки статутних документів і створення кредитної спілки.
Діючи з тією ж метою, ОСОБА_6 , вивчивши можливість і механізм реєстрації кредитної спілки в органах державної влади, порядок оформлення і перелік необхідних документів, а також зміст внесених до них відомостей, для подальшого їх незаконного використання, встановила, що згідно статті 6 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка створюється на підставі рішення установчих зборів. Чисельність засновників (членів) кредитної спілки не може бути менше ніж 50 осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути членами кредитної спілки. Рішення про створення кредитної спілки оформляється протоколом установчих зборів, який підписують голова та секретар зборів. Невід`ємною частиною протоколу є реєстр осіб, які брали участь в установчих зборах (список засновників). У реєстрі обов`язково зазначаються прізвище, ім`я та по батькові особи, дані її паспорта. Дані про особу засвідчуються її особистим підписом.
Відповідно до змісту статті 8 Закону України «Про кредитні спілки», державна реєстрація кредитної спілки проводиться на підставі подачі в держані органи низки документів, в числі яких є протокол установчих зборів і реєстр членів кредитної спілки, оформлений відповідно до цього Закону.
У виконання свого злочинного умислу, направленого на привласнення грошових коштів, ОСОБА_6 , діючи умисно, при особистому спілкуванні з мешканцями м. Запоріжжя, пропонувала їм вступити в кредитну спілку. Отримавши згоду вона пропонувала внести гроші в сумі 10 гривень, як первинний внесок.
Тоді ж, з метою збору необхідної інформації ОСОБА_6 , діючи під приводом того, що їй необхідно оформити ці внески офіційно, і внести до відомості, з`ясувала паспортні дані осіб, що виявили бажання стати членами кредитного союзу, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 і ОСОБА_75 .
Після цього, маючи намір на підробку засновницьких документів, шляхом внесення у них завідомо неправдивих відомостей, які за своїм змістом не відповідали дійсності, в липні 2000 року, ОСОБА_6 , використала отримані від вказаних осіб анкетні і паспортні дані, а також зразки їх підписів для складання реєстру до протоколу № 1 від 7 липня 2000 року установчих зборів жіночої кредитної спілки «Ти не один».
При цьому, не будучи на той момент посадовою особою, ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись на території м. Запоріжжя, незаконно підробила в підписному листі до статутної угоди про створення ЖКС «Ти не один» підписи від імені більшості учасників вказаної організації, не повідомляючи їх про свої наміри. Крім того, вона внесла завідомо неправдиві відомості до протоколу № 1 від 7 липня 2000 року про склад учасників установчих зборів вказаної кредитної спілки, що має правове значення, чим надала право для подальшої незаконної реєстрації даної організації в органах державної влади.
29 березня 2001 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою привласнення грошових коштів вкладників, подала підроблені документи для реєстрації ЖКС «Ти не один» у Запорізьке обласне управління юстиції.
Після реєстрації кредитної спілки в органах державної влади, ОСОБА_6 , з використанням підроблених документів, отримала посаду голови правління ЖКС «Ти не один», яка наділила її правами на здійснення адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих повноважень.
Згідно змісту статей 13, 15, 16, 17, 21 Закону України «Про кредитні спілки» органами управління кредитної спілки є загальні збори членів кредитної спілки, наглядова рада, ревізійна комісія, кредитний комітет і правління.
Наглядова рада представляє інтереси членів кредитної спілки в період між загальними зборами, у межах своєї компетенції контролює і регулює діяльність правління і кредитного комітету, затверджує у випадках, передбачених статутом кредитної спілки, рішення кредитного комітету про надання позики.
Правління кредитної спілки є виконавчим органом, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, вирішує всі питання діяльності кредитної спілки, крім тих, які відносяться до компетенції загальних зборів, наглядової ради і кредитного комітету. Роботою правління керує голова правління, який призначається наглядовою радою. Правління підзвітне загальним зборам і наглядовій раді кредитної спілки і організовує виконання їх рішень, діє від імені кредитної спілки у межах, передбачених Законом і Статутом спілки.
Голова правління кредитної спілки розпоряджається майном кредитної спілки в порядку і в межах, визначених статутом кредитної спілки і несе персональну відповідальність за виконання покладених на правління завдань.
Кредитний комітет кредитної спілки являється спеціальним органом, відповідальним за організацію його кредитної діяльності. До компетенції кредитного комітету кредитної спілки відносяться розгляд заяв членів кредитної спілки про надання позик і ухвалення рішень по цих питаннях.
Кредитна спілка відповідно до Статуту надає позики своїм членам на умовах їх платності, терміновості і забезпечення в готівковій і безготівковій формах. Розмір позики, наданої одному членові кредитної спілки не може перевищувати 20% від капіталу кредитної спілки.
Згідно п. 5.1 ст. 5 Статуту кредитної спілки «Ти не один» управління здійснює нагляд за поверненням позик; встановлює розміри і санкціонує виплати доходів на внески членів спілки; приймає рішення про прийом нових членів спілки; приймає рішення по купівлі-продажу майна кредитної спілки, розміщенню тимчасово вільних коштів на позики іншим кредитним спілкам тільки в безготівковій формі.
Згідно п. 5.8 ст. 5 Статуту голова правління, якщо його повноваження не припинені наглядовою радою, підписує всі майнові договори спілки, звітує перед загальними зборами від імені правління, представляє кредитну спілку в зовнішніх відносинах.
Згідно п. 6.1 ст. 6 Статуту кредитний комітет створюється за рішенням загальних зборів, відповідає за реалізацію кредитної політики, визначеної правлінням і приймає рішення про видачу позик або готує відповідні клопотання для розгляду правлінням (залежно від величини позики).
Згідно ст. 17 Статуту кредитної спілки «Ти не один», позики видаються тільки членам кредитної спілки і на термін, визначений кредитним комітетом.
Заява про видачу позики складається за формою, визначеною кредитним комітетом і повинна містити дані про мету отримання позики, її забезпечення, термін і джерела повернення.
При ухваленні кредитним комітетом рішення про видачу позики між кредитною спілкою і позичальником складається кредитний договір, в якому вказуються термін і умови повернення позики, мета отримання позики, її оплата, відповідальність сторін за виконання умов договору.
Сума позики одному членові кредитної спілки не повинна перевищувати 10% від позикового фонду кредитної спілки.
Одноразова позика, яка перевищує грошовий внесок члена кредитної спілки або 2 мінімальних зарплати надається під заставу майна або майнових прав в установленому порядку з укладенням договору застави.
У випадку якщо одноразова позика або сума позик, гарантій і поручительства члена кредитної спілки перевищують 10 мінімальних зарплат, рішення кредитного комітету про надання позики затверджується правлінням.
Проте, в дійсності органи правління і кредитного комітету в кредитній спілці «Ти не один» не існували, а їх функції одноособово привласнила собі голова правління ОСОБА_6 ..
Так, ОСОБА_6 , в період 2001 р. 2004 р., прийняла від наступних членів кредитної спілки в якості основних і додаткових внесків грошові кошти на загальну суму 1 080 811, 30 гривень, а саме: ОСОБА_76 12 571, 68 гривень; ОСОБА_77 29 200, 00 гривень; ОСОБА_78 5 400, 00 гривень; ОСОБА_79 5 000, 00 гривень; ОСОБА_80 3 850, 00 гривень; ОСОБА_81 10 000, 00 гривень; ОСОБА_82 30 720, 00 гривень, а також 2 530, 00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 13 434, 30 гривень; 500,00 Євро, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 3 380, 00 гривень, а всього на суму 47 534, 30 гривень; ОСОБА_83 500, 00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 2 655, 00 гривень; ОСОБА_84 2 500, 00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 13 275, 00 гривень; ОСОБА_85 8 019, 00 гривень; ОСОБА_86 4 061, 82 гривень; ОСОБА_87 2 000,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 10 620,00 гривень; ОСОБА_88 10 000,00 гривень; ОСОБА_89 4 500,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 23 895, 00 гривень; ОСОБА_90 10 050,00 гривень; ОСОБА_91 3 000,00 гривень; ОСОБА_92 2 000,00 гривень; ОСОБА_93 2 000,00 гривень; ОСОБА_94 5 030,00 гривень; ОСОБА_95 1 500,00 гривень; ОСОБА_96 8 900,00 гривень; ОСОБА_97 2 800, 00 гривень; ОСОБА_98 9 500,00 гривень; ОСОБА_99 5 000, 00 гривень; ОСОБА_100 8 718, 73 гривень; ОСОБА_101 10 000,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 53 100, 00 гривень; ОСОБА_102 10 000, 00 гривень; ОСОБА_103 17 300, 00 гривень; ОСОБА_104 2 600,00 гривень; ОСОБА_105 3000,00 гривень; ОСОБА_106 50 000,00 гривень; ОСОБА_107 2 000,00 гривень; ОСОБА_108 39 100,00 гривень; ОСОБА_109 1 396, 00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 р. склало 7 412, 76 гривень, а також 24 045,00 гривень, а всього на загальну суму 31 457,76 гривень; ОСОБА_110 18 500, 00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 98 235,00 гривень, а також 2 000,00 гривень, а всього на загальну суму 100 235,00 гривень; ОСОБА_111 2 000, 00 гривень; ОСОБА_112 8 000,00 гривень; ОСОБА_113 30 000,00 гривень; ОСОБА_114 6 000,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 31 860,00 гривень; ОСОБА_115 2 500,00 гривень; ОСОБА_116 400,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 2 124,00 гривень; 900 Євро, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 6 084 гривень, а також 5 050,00 гривень, а всього на загальну суму 13 258,00 гривень; ОСОБА_117 28 000,00 гривень; ОСОБА_118 14 288, 72 гривень; ОСОБА_72 1 500,00 Євро, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 10 140,00 гривень; ОСОБА_119 2 000,00 гривень; ОСОБА_120 19 300,00 гривень; ОСОБА_121 2 000,00 гривень; ОСОБА_122 454,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 2 410,74 гривень, а також 12 253,16 гривень, а всього на загальну суму 14 663,90 гривень; ОСОБА_123 18 240,00 гривень; ОСОБА_124 10 000,00 гривень; ОСОБА_125 4 000,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 21 240,00 гривень, а також 954,00 гривень, а всього на загальну суму 22 194,00 гривень; ОСОБА_126 250,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 1327,50 гривень, а також 7 200,00 гривень, а всього на загальну суму 8 527,50 гривень; ОСОБА_127 400,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 2 124 гривень, а також 16 500,00 гривень, а всього на загальну суму 18 624,00 гривень; ОСОБА_128 4 773,55 гривень; ОСОБА_129 14 841,25 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 78 807,00 гривень; ОСОБА_130 13 072,00 доларів США, що по курсу НБУ на 01.11.2004 склало 69 412,32 гривень; ОСОБА_131 18 445,00 гривень; ОСОБА_132 15 061,03 гривень; ОСОБА_133 3 890,00 гривень; ОСОБА_134 16 500,00 гривень; ОСОБА_135 5 953,00 гривень; ОСОБА_136 54 000,00 гривень; ОСОБА_137 5 000,00 гривень.
Відповідно до змісту ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини 7 статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
Згідно первинних бухгалтерських документів, ОСОБА_6 витратила на оплату оренди 14 405,30 гривень, оплату банківських послуг 595,40 гривень, оплату послуг зв`язку 1 934,67 гривень, оплату товарів і послуг 10 065,00 гривень, оплату податкових платежів 12 186,00 гривень і виплату заробітної плати 40 390,00 гривень, всього на суму 79 576,37 гривень, а також видала кредит на загальну суму 416 463 гривні.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України, як привласнення, розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала.
Разом з тим, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності, про що надав письмове клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника щодо звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності та просила клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, зазначила, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені судом належним чином.
Колегія суддів, вислухавши клопотання сторони захисту, обвинуваченої, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 286 КПК України роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що міститься у п. 1 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у своїй постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19.
Як випливає з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за період протягом 20012004 років.
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє свої права та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Просила суд про закриття кримінального провадження за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.
Враховуючи, що з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , минуло більш ніж п`ятнадцять років (тобто минув передбачений законом про кримінальну відповідальність строк притягнення особи до кримінальної відповідальності), суд за наявності згоди ОСОБА_6 , приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 КК України, що з часу вчинення ОСОБА_6 злочину, є усі підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності, і закриття провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Положеннями ст. 285 КПК України встановлено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
При цьому положення ч. 4 ст. 286 КПК України зобов`язують суд невідкладно розглянути клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.
Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.
Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК може звільнити засудженого саме від покарання, а не від кримінальної відповідальності.
Отже, обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має, як право на таке звільнення, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
В даному випадку обвинувачена ОСОБА_6 скористалася своїм правом звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та має право на таке звільнення, суд в свою чергу роз`яснив обвинуваченій її право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 129, 284, 286, 369 КПК України, суд
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 не обирався.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Дата та час оголошення повного тексту ухвали 20.03.2020 о 13:00 год.

Головуючий

суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3