Провадження № 11-сс/4820/328/20
Справа № 686/5305/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2020 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2020 року за № 0000039 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліду ІІІ групи, фізичній особі - підприємцю, раніше не судимому,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 25 червня 2020 року включно.

Строк дії ухвали по 25 червня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що ОСОБА_11 , будучи фізично особою підприємцем, з метою розширення бізнесових інтересів з виробництва меблів для ванних кімнат, в жовтні 2009 року придбав та набув право власності на нежитлове приміщення колишнього телятника та земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що на час заснування зазначеного бізнесу ОСОБА_11 проживав у м. Донецьк, для організації виробництва і контролю за діяльністю вказаного підприємства, ним у вересні 2010 року залучено в якості керуючого виробництвом на підприємстві мешканця м. Славути, Хмельницької області ОСОБА_7 . За попередніми усними домовленостями між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , останній забезпечував матеріальну частину виробництва, а ОСОБА_7 в свою чергу, відповідав за офіційне оформлення працівників, керування процесом виробництва, за що отримував частину прибутку.

У 2014 році, після початку бойових дій на Сході України, збут продукції на підприємстві значно зменшився та вона поступово накопичувалась на складі підприємства належного ОСОБА_11 , яке очолював на той час ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_7 , маючи на меті одноосібне отримання прибутків підприємства, вирішив заволодіти цілісним майновим комплексом (приміщенням цеху), складськими приміщеннями з виготовленою продукцією (меблями та сантехнікою), фактичним власником якого є ОСОБА_11 .

У 2018 році, під час проведення інвентаризації майна, ОСОБА_11 виявив нестачу продукції та інших товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку із чим припинив відносини з ОСОБА_7 та відсторонив останнього від господарської діяльності зазначеного підприємства.

В свою чергу, ОСОБА_7 , в невстановлений час та день вересня 2018 року, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом вимагання, вирішив отримати від ОСОБА_11 грошові кошти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_7 в невстановлений час та день вересня 2018 року, перебуваючи в м. Славута, Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_11 , висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. Надалі, ОСОБА_7 , з метою викликати в ОСОБА_11 реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, попередив його про те, що у разі невиконання його вимоги, до нього буде застосовуватись фізичне насильство.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, 12.02.2020 року близько 13 год. 27 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля відділення АТ КБ «Приват Банк» по вул. Кузовкова, м. Славута, Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_11 , повторно висловив останньому вимогу майнового характеру, сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості, продовжуючи погрожувати застосуванням фізичного насильства до потерпілого та членів сім`ї останнього, в разі невиконання його вимог.

18.02.2020 року, близько 18 год. 36 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Славута, Хмельницької області, по вул. Церковна, 48, під час розмови з ОСОБА_11 , в ході випадкової зустрічі, повторно висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. Надалі, ОСОБА_7 , з метою викликати в ОСОБА_11 реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, переслідуючи корисливі мотиви, застосував до останнього фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні декількох ударів кулаком в область обличчя та ногами в область тулуба, чим потерпілому було умисно спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні лівої половини грудної клітки. Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що всі його подальші погрози ОСОБА_11 , останній буде сприймати як реальні, тобто побоюватись за своє життя та здоров`я, висловив погрозу фізичної розправи та повідомив, що в разі невиконання його вимог, до нього будуть надалі застосовані заходи фізичного примусу.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, 19.02.2020 року, близько 16 год. 32 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будівлі Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, що по вул. Миру, 16, м. Славути, Хмельницької області, під час розмови з ОСОБА_11 , повторно висловив останньому вимогу майнового характеру сплатити йому грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США під надуманим приводом неіснуючої заборгованості. В свою чергу, ОСОБА_11 повідомив, що на даний час не має вказаної суми грошових коштів. На це, ОСОБА_7 повідомив, що в такому випадку, він має передати йому грошові кошти у сумі вже 170 000 доларів США, на що ОСОБА_11 був змушений погодитись, оскільки реально сприймав погрози ОСОБА_7 та застосування ним фізичного насильства.

Надалі, 25.02.2020 року, близько 13 години, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку по АДРЕСА_3 , діючи під контролем працівників поліції, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що станом на 25.02.2020 року, відповідно до офіційного курсу НБУ становить 1 225 000 грн., після чого був затриманий працівниками поліції.

30.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000039, правова кваліфікація ч. 4 ст. 189 КК України.

26 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати.
Зазначає, що стороною обвинувачення не була надана належна оцінка доказам у справі, внаслідок чого, підозра, оголошена ОСОБА_7 є необґрунтованою.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову чи спотворення речей; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, жодним чином не підтверджені.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_12 , яке є особливо тяжким. Також, посилався на те, що перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, з метою зміни його показань, оскільки підозрюваному відоме його місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, санкцією ч. 4 ст. 189 КК України передбачено обов`язкове покарання у виді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на приховування речей, які можуть бути конфісковані в разі визнання його винним.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисників, відібрані пояснення у слідчої, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.
При вирішенні ж питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, роботу, сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також його незадовільний стан здоров`я.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищення, схову чи спотворення речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення не була надана належна оцінка доказам у справі, внаслідок чого, підозра, оголошена ОСОБА_7 є необґрунтованою, на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, зокрема: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 30.01.2020 року, в якому він повідомив про вимагання коштів ОСОБА_7 ; протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.02.2020 року; висновку експерта № 178 про проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 , яким встановлено, що станом на 24.02.2020 року у нього виявлене тілесне ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні лівої половини грудної клітки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколу огляду предмету за участю потерпілого від 27.02.2020 року; протоколу огляду грошових коштів, які використані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту від 25.02.2020 року, в якому оглянуто грошові кошти, як заздалегідь ідентифіковані засоби, в сумі 1000 доларів США та несправжні (імітаційні грошові купюри), що імітують 49000 доларів США; протоколу огляду покупця ОСОБА_11 та вручення грошових коштів від 25.02.2020 року; протоколу обшуку затриманого ОСОБА_7 від 25.02.2020 року, в ході якого вилучено грошові кошти та мобільний телефон; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 25.03.2020 року, який повідомив, що 17.01.2020 року біля ТЦ «Епіцентр» в м. Славуті, ОСОБА_7 говорив ОСОБА_11 , щоб той повернув його частку підприємства, висловлюючись в агресивній формі з елементами погроз; протоколів допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які повідомили, що ОСОБА_7 вимагав в ОСОБА_11 визнати факт, що все майно належить ОСОБА_7 , виражаючись з елементами погроз та поширювання неправдивих відомостей щодо ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 11.03.2020 року, який повідомив, що ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 та висловлював вимогу передати йому грошові кошти в сумі 300 000 доларів США; протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 12.03.2020 року, який повідомив про факти нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 12.03.2020 року, яка повідомила про відомі їй факти погроз та вимагання коштів ОСОБА_7 в ОСОБА_11 .

До того ж, слід зазначити, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Посилання захисника на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову чи спотворення речей; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, жодним чином не підтверджені, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Разом з тим, слід врахувати, що запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом продовження останньому запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 25 червня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4