Справа № 461/8600/19
Провадження № 1-кп/461/263/20
УХВАЛА

судового засідання

21.02.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 , представника ювенальної превенції ОСОБА_13 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

встановив:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002117 від 08.07.2019 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.09.2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про зміну раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, покликаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого злочину, порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Обвинувачений, його законний представник та захисник в судовому засіданні клопотання заперечили. Просили застосувати інший запобіжний захід та визначити інші обмеження щодо процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Потерпілий та його представник клопотання прокурора віднесли на розсуд суду.

Представник ювенальної превенції клопотання прокурора підтримав, посилаючись на систематичні порушення обвинуваченим покладених на нього обовязків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.09.2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою суду від 28.12.2019 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 26.12.2019 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про результати проведення перевірки за повідомленням оператора «102» від 02.02.2020 року, 26.01.2020 року, виданими інспектором з ювенальної превенції Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, рапортом інспектора Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, рапортом інспектора з ювенальної превенції Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , рапортом слідчого СВ галицького ВП ГУ НП у Львівській області.Відповідно до журналу судового засідання від 27.12.2019 року обвинувачений на виклик суду не явився, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки суду не подав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Положеннями ч.2 цієї ж статті, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує також вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Суд зазначає, що потерпілий та свідки по справі не допитані, при цьому, обвинувачений від явки до суду ухилився, порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 26.12.2019 року, а відтак ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу на даний момент продовжують існувати.

З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, тяжкості пред`явленого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема переховування від суду та впливу на потерпілого, порушення покладених на обвинуваченого обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на винятковий - тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим у справі ризикам. При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, під час розгляду клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу стороною обвинувачення надано суду належні докази щодо зміни обставин, які стали причиною застосування до нього запобіжного заходу. Суд приходить до переконання, що під час розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу стороною обвинувачення доведено наявність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наведено обґрунтовані доводи щодо існування інших обставин, які дають суду законні підстави для зміни застосованого запобіжного заходу.

Суд зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, і лише такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи обвинуваченого, його віку, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, зокрема матеріального становища обвинуваченого, вважаю за можливе визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,315 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Змінити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 , у сумі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали - до 20 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1