Справа № 592/3570/17
Провадження № 1-кп/592/280/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0000289, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 13.05.2010 Кілійським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 121 ч. 1, 296 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 24.09.2013 р. по відбуттю строку покарання;
2) 21.12.2015 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 1275 грн., штраф сплачено 19.01.2016 р.
3) 24.04.2017 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки (покарання відбуто повністю)
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_11 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним (згідно статті 337 КПК України відповідно до обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням, погодженого 05.07.2019 (Т. 2 а.с. 231 236)).
04.04.2009 приблизно 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля мосту через річку Сумка, розташованого по вул. Баумана у м. Суми, з метою заволодіння чужим майном, вирішив вчинити напад на ОСОБА_10 , який в той час проходив біля вказаного мосту.
Реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_10 , який в той час проходив біля мосту та наніс останньому удар кулаком по голові ззаду, здійснивши таким чином напад на потерпілого. Від удару ОСОБА_10 впав, втративши свідомість, тобто ОСОБА_5 застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_5 заволодів наступним майном потерпілого ОСОБА_10 : мобільним телефоном «Samsung Е200», вартістю згідно висновку експерта №2431 від 15.12.2009 - 593 грн.; ланцюжком із срібла 925 проби, вагою 20 г, вартістю згідно висновку експерта №772 від 10.08.2009 - 400 грн.; підвісом у вигляді хреста із срібла 925 проби, вагою 10 г., вартістю згідно висновку експерта № 772 від 10.08.2009 - 200 грн.
Заволодівши майном ОСОБА_10 , загальною вартістю 1193 грн., ОСОБА_5 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
27.01.2017 у період часу з 21 години 57 хвилин до 23 години 59 хвилин за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 у присутності понятих, під час проведення обшуку на подвір`ї на дерев`яному стелажі виявлена картонна коробка із речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №19/119/7-2/175е від 06.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», масою у перерахунку на суху речовину - 29,70 г. У житловій кімнаті будинку на грубі, яка знаходиться в правому дальньому куті виявлено: сковорідку, у якій знаходилася речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №19/1 19/7- 2/175е від 06.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабіс», маса якого у перерахунку на суху речовину станость 6,771 грам, прямокутну ємність у якій знаходилася речовина рослинною походження, яка згідно висновку експерта №19/119/7-2/175е від 06.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», масою у перерахунку на суху речовину - 38,27 г.; скляну банку із речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта №19/1 19/7-2/1 75е віл 06.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», масою у перерахунку на суху речовину - 4,595 г.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів, незаконно зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою у перерахунку на суху речовину - 79,336 г., для особистого вживання, без мети збуту.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК за обставин викладених у зміненому обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що має на утриманні 3 дітей, приймав участь в бойових діях., живе за адресою: АДРЕСА_2 з дітьми.
04.04.2009 в вечірній час близько 20 години у районі мосту через річку Сумку в м. Суми вчинив кримінальний злочин, побачив потерпілого напідпитку в районі мосту по вул. Баумана, забрав його майно. Наздогнав, ударив кулаком в голову, порівнявся плече в плече та вдарив, потерпілий посунувся вперед, підібрав телефон, гаманець, розірвався ланцюжок. Поки потерпілий приходив до тями, зник, перейшов через місток. Після затримання повідомив, що в будинку де проводився обшук по АДРЕСА_3 (будинок батьків, знаходиться наркотична рослина «канабіс»).
Указані показання обвинуваченого є логічними і послідовними, а тому суд вважає їх належним доказом вчинення ним злочинів за обставин, встановлених судом.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що на початку квітня 2009 року після роботи йшов додому по вул. Білопільський Шлях в м. Суми. Був у стані сп`яніння. Перед мостом через річку «Сумка» по вул. Білопільський шлях відчув удар по голові, прийшов до тями під мостом, скільки був без свідомості не знає. Коли прийшов додому, то рідні побачили ушкодження спини та направили до лікарні, там встановили ушкодження лівої легені. Під час цих подій зникли срібний ланцюжок із хрестиком, гаманець у якому була незначна сума грошей та мобільний телефон «Samsung». У подальшому працівники поліції мобільний телефон повернули.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 8 років тому у нього викрали мобільний телефон, тому на авторинку по АДРЕСА_1 він придбав телефон за 200 - 250 грн. у ОСОБА_5 , якої марки точно не пам`ятає. Через деякий час придбаний у обвинуваченого телефон вилучили працівники міліції. Обвинуваченого упізнав по фотографії.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_5 з 2007 року проживали по сусідству. У 2009 р. він перебував вдома по АДРЕСА_4 з ОСОБА_14 і до них зайшов ОСОБА_5 та розповів, що на ОСОБА_15 він зробив «делюгу» вдарив чоловіка і забрав телефон і ланцюжок. Потім на авторинку ОСОБА_5 продав телефон «Самсунг» сірого кольору.
Показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , тому суд вважає їх належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом.
Судом досліджено письмові докази надані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 187 КК України з яких встановлено наступне.
05.04.2009 проведено огляд ділянки місцевості перед мостом по вул. Баумана у м. Суми та продовжено у квартирі АДРЕСА_5 за місцем проживання потерпілого виявлено сліди речовини бурого кольору та пошкодження на спортивній кофті, светрі і футболці ОСОБА_10 у ділянці спини, про що складено Протокол огляду місця події. У ході огляду місця події вилучено футболку, светр та спортивну кофта (Т. 1 а.с. 141 144).
Предмети, вилучені у ході вищевказаного огляду місця події - футболка, светр та спортивна кофта потерпілого з речовинами бурого кольору та слідами порізів в ділянці спини були оглянуті про що складено Протокол огляду предметів від 18.04.2009 та у подальшому визнані речовими доказами (Т. 1 а.с. 147 148).
19.05.2009 під час огляду приміщення кафе «Рогань» по вул. Чернігівська, 5 у м. Суми на одному з столів виявлено мобільний телефон «Samsung Е200» сріблястого кольору, про що складено протокол огляду місця події від 19.05.2009 (Т. 1 а.с. 151).
18.12.2009 виявлений мобільний телефон «Samsung Е200» сріблястого кольору оглянуто, про що складено Протокол огляду предметів та визнаний речовим доказом (Т. 1 а.с. 152 -154).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 22.03.2017, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 , як особу, яка у 2009 році продала йому мобільний телефон Samsung упізнав особу на фото № 2 на якому зображений ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 138 - 140).
Згідно Висновку експерта № 772 від 10.05.2009 загальна вартість викраденого у ОСОБА_10 майна станом на 05.04.2009 склала 1362 грн.: мобільний телефон «Samsung Е200» - 762 грн., ланцюжок із срібла 925 проби, вагою 20 г, вартістю - 400 грн., підвіс у вигляді хреста із срібла 925 проби, вагою 10 г., вартістю - 200 грн. (Т. 1 а.с. 134 135).
Згідно Висновку експерта № 2431 від 15.12.2009 залишкова вартість викраденого у ОСОБА_10 з урахуванням зносу на момент скоєння мобільного телефону «Samsung Е200» 593 грн. (Т. 1 а.с. 136 137).
Відповідно до пункту 8 Розділу XІ Перехідні положення КПК України (у редакції 2012 року) допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експерта суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого, потерпілого і свідків є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України за обставин, встановлених судом.
Однак суд не бере до уваги наданий прокурором Висновок судово-медичної експертизи № 959 від 26.06.2009, згідно якого у ОСОБА_10 виявлено тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-ріжучого поранення грудної клітини зліва (Т. 1 а.с. 145 146). Зазначений доказ суд визнає неналежним доказом за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він прямо чи непрямо не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, виходячи з обсягу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 у обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням.
Надаючи оцінку наданим прокурором копіям Протоколу явки з покорою ОСОБА_5 та явці з повинною ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 155 157 ) суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 73, 74 КПК України 1960 року, визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини може бути покладено в основу обвинувачення лише при підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є в справі.
Протокол явки з повинною, який має назву «Протокол явки з покорою» та явку з покорою надано у копіях, датовані періодом відбування покарання ОСОБА_5 у виправній колонії, що останній підтвердив суду. Оригінали зазначених документів прокурор суду не надав, а отже наявні сумніви у достовірності цього доказу.
Ураховуючи положення ч. 4 ст. 17 КПК України, які передбачають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, наведений доказ суд визнає недопустимим доказом.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 99 КПК України, для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає.
Отже, з урахуванням того, що стороною обвинувачення не надані достатні відомості на підтвердження змісту зазначеного документу, а тому його копія, суперечить критеріям допустимості письмових доказів.
Оцінюючи зібрані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що виність обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Судом досліджено докази надані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України з яких встановлено наступне.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що була присутня під час проведення обшуку по АДРЕСА_3 під час якого поліція знайшла коноплю у банці на печі. Її покійний чоловік і батько обвинуваченого був заядлим рибалкою. Син проживав разом з співмешканкою за іншою адресою. У будинку по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 не проживав, але періодично приходив, переробляв пічку, трусив сажу.
27.01.2017 у період часу з 21 години 57 хвилин до 23 години 59 хвилин за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 старшим слідчим СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_17 проведено обшук у присутності понятих. Під час проведення обшуку у житловій кімнаті № 1 будинку на грубі, яка знаходиться в правому дальньому куті виявлено сковорідку з речовиною рослинного походження у подрібненому стані зеленого кольору, яка поміщена у паперовий пакет № 1; пластикову прямокутну ємність з речовиною рослинного походження у подрібненому стані, яка поміщена у паперовий пакет № 2; скляну банку із речовиною рослинного походження у подрібненому стані, поміщено у пакет № 3. На подвір`ї будинку на дерев`яному стелажі виявлено картонну коробку із речовиною рослинного походження в сухому стані та поміщені у пакет № 4. Про проведення обшуку складено Протокол обшуку від 27.01.2017 р., у якому зазначено про вилучення виявлених речовин рослинного походження (Т. 1 а.с. 183 190).
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.01.2017 старшому слідчому СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_17 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_3 (Т. 1 а.с. 182).
Згідно висновку експерта № 19/119/7-2/175е від 06.03.2017 надані на дослідження рослинні речовини у чотирьох пакетах вилучених під час обшуку є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину пакет № 1 6,771 г, пакет № 2 38,27 г., пакет № 3 4,595 г., пакет № 4 29,70 г. (Т. 1 а.с. 193 197).
За Висновком дактилоскопічної експертизи від 27.02.2017 №19/119/6-1/103е сліди пальців руки, виявлені на поверхні скляної банки з речовиною рослинного походження ємністю 500 мл., залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 200 209).
Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експерта суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_16 є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, встановлених судом.
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив розбій та його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.
Також за встановлених судовим розглядом обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у зберіганні без мети збуту наркотичного засобу «канабіс», загальною масою у перерахунку на суху речовину 79,336 г., ОСОБА_5 вчинив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту та його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно з ч. 3, 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він має не погашену судимість, проживає однією сім`єю з ОСОБА_18 , яка має трьох малолітніх дітей, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 34 37, 219 - 221).
Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2017 ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, покарання відбув повністю (Т. 2 а.с. 227).
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Оскільки ОСОБА_5 винен у вчиненні злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2017, при призначенні покарання слід застосовувати ст.70 ч.4 КК України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами виного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження вчинення злочинів та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Вирішення цивільного позову
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
27.01.2017 о 23 год. 15 хв. ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, про що складено Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину (Т. 1 а.с. 210 213).
Ухвалою слідчого судді від 30.01.2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому ухвалою слідчого судді від 24.03.2017 продовжено по 27.04.2017, а судом по 19.01.2018 (Т. 1 а.с. 214 218, 227 229 Т. 2 а.с. 15 - 17).
06.02.2018 ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100», звідки ухвалою суду від 05.03.2018 тимчасово переведений до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор». З 05.07.2018 ОСОБА_5 перебував у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор», звідки 10.09.2019 звільнений по відбуттю строку покарання (Т. 2 а.с. 65, 162, 227, 247).
Відтак, строк відбування покарання за даним вироком слід рахувати з 27.01.2017 з часу застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні. У строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2017 з 24.04.2017 по 10.09.2019, а також попереднє ув`язнення у період з 27.01.2017 по 06.02.2018 та з 05.07.2018 по 10.09.2019 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст. 331 КПК України.
Речові докази - футболку спортивну, спортивну куртку і светр, передані до камери зберігання речових доказів Ковпаківського РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області згідно квитанції № 006623 повернути потерпілому ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 149, 150).
Мобільний телефон «Самсунг Е 200» повернути потерпілому ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 154).;
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1986,16 грн. (Висновок експерта від 06.03.2017 за № 19/119/7-2/175е у розмірі 880, 40 грн. (Т. 1 а.с. 192); Висновок дактилоскопічної експертизи від 27.02.2017 №19/1 19/6-1/103е у розмірі 880,40 грн. (Т. 1 а.с. 200); товарознавча експертиза від 10.08.2009 №772 на суму 75.1 2 грн.; товарознавча експертиза від 15.12.2009 №2431 на суму 150, 24 грн.)
Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 187 і ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці;
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_5 засуджений за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2017, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з 27.01.2017 по 10.09.2019.
У строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2017 з 24.04.2017 по 10.09.2019.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення з 27.01.2017 по 06.02.2018 та з 05.07.2018 по 10.09.2019 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_5 таким, що відбув основне покарання у виді позбавлення волі, призначене за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2019.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази - футболку спортивну, спортивну куртку і светр, передані до камери зберігання речових доказів Ковпаківського РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області згідно квитанції № 006623 повернути потерпілому ОСОБА_10 ;
мобільний телефон «Самсунг Е 200» повернути потерпілому ОСОБА_10 ;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 1986 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 16 коп.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2