Справа № 301/2840/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його адвокатки ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/108/20, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 та його адвокатки ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27. 01. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчої СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 та направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, призначеної 26.12.2019 у кримінальному провадженню, що 27. 11. 2019 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, строком на один місяць, до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (5-е судово-психіатричне відділення) за адресою: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.
Клопотання подане до суду мотивовано тим, що в провадженні слідчої ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження, що 27. 11. 2019 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 17. 09. 2019 близько 13 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе «Однокласники», яке розташоване в с. Довге, Іршавського району, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 є у наявності грошові кошти в сумі 2000 доларів США, в рішучій формі, незаконно, з надуманих причин вимагав від останнього вказані грошові кошти, при цьому погрожував вбивством особисто ОСОБА_10 та членам його сім`ї в разі невиконання вказаних вимог. Після чого ОСОБА_6 , не отримавши вказані грошові кошти від ОСОБА_10 , продовжив погрожувати останньому та членам його сім`ї, які потерпілий сприймав як дійсні та реальні.
10. 12. 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Згідно отриманої довідки з відділу охорони здоров`я Іршавської РДА, ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-нарколога КНП «Іршавська районна лікарня» з 25. 02. 2013, діагноз F 10.2.

-2-

Постановою від 17.12.2019 призначено судово-психіатричну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якої доручено експертам-психіатрам КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №166 від 19.12.2019, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Маячного розладу? Шизофренії? Для уточнення діагнозу необхідне динамічне спостереження в умовах стаціонару. Рекомендовано направити ОСОБА_6 на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.
26. 12. 2019 слідчою ОСОБА_8 винесено постанову про призначення стаціонарної психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якої доручено експертам 5-го судово-психіатричного відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Постановою в. о. керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 09.01.2020 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження, що 27.11.2019 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, до трьох місяців, тобто до 10. 03. 2020.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність встановлення психічного стану та осудності підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №166 від 19.12. 2019 експертна комісія припускає, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням. Для уточнення діагнозу необхідне динамічне спостереження в умовах стаціонару. Цим же висновком рекомендовано направити ОСОБА_6 на стаціонарну судово-психіатричну експертизу. Постановою від 26. 12. 2019 призначено стаціонарну психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якої доручено експертам 5-го судово-психіатричного відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». У зв`язку з наведеним та з урахуванням положень ст. ст. 242, 509 КПК України, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчої.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді від 27. 01. 2020 та відмовити в задоволенні клопотання слідчої. В обґрунтування апеляційних вимог вказують, що наявні у клопотанні документи не підтверджують наявність у ОСОБА_6 жодного психічного захворювання, а тому не можуть слугувати підставою для примусового направлення ОСОБА_6 для проведення судово-психіатричної експертизи. Звертають увагу на те, що ймовірне перебування підозрюваного на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F 10.2 (синдром алкогольної залежності) також не може бути підставою для задоволення клопотання слідчої. Вважають, що слідчим суддею не проаналізовано зміст висновку судово-психіатричного експерта № 166 від 19.12.2019, в якому зазначено про ясну свідомість ОСОБА_6 , його орієнтованість в часі та власній особі та відсутність психотичних розладів. Заперечуючи жодні психічні хвороби ОСОБА_6 , просять врахувати виданий на його ім`я дозвіл на зберігання та використання зброї. Також вказують, що Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова не мав повноважень проводити експертизу ОСОБА_6 , оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» не входить в перелік державних спеціалізованих установ, наділених повноваженнями проводити таку експертизу, у зв`язку з чим наведені у вказаному висновку припущення про наявність у ОСОБА_6 психічного захворювання, вважати висновком компетентних осіб не можна. До того ж експерти не попереджались про кримінальну відповідальність. Вважають, що розгляд клопотання проведено без врахування положень ч. 2 ст. 509 КПК України, висловленої у рішенні Європейського

-3-

суду з прав людини у справі «Заїченко проти України» позиції щодо обов`язкової наявності попереднього медичного висновку, які б викликали сумніви щодо стану психічного здоров`я особи для направлення для проведення психіатричної експертизи. Також слідчим суддею проігноровано, що комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» також не входить в перелік суб`єктів судово-експертної діяльності, визначених ст. 7 Закону України «Про судову експертизу». Крім того звертають увагу на не вирішення в ухвалі слідчого судді питання про оплату психіатричної експертизи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії», «Реквеньї проти Угорщини» обмеження прав і свобод людини визнається допустимим якщо вони здійснені згідно з чинним законодавством і відповідають правилу збереження основного змісту прав і свобод.

Цих вимог Закону та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя під час розгляду клопотання дотрималась.

З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування 10. 12. 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. 17. 12. 2019 підозрюваному ОСОБА_6 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої №166 від 19.12.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Маячного розладу? Шизофренії? Для уточнення діагнозу необхідне динамічне спостереження в умовах стаціонару. Рекомендовано направити ОСОБА_6 на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Відповідно до частини другої статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному

-4-

стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Як зазначено у ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.
Європейським судом з прав людини у своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»). Суд також наголосив на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.
У матеріалах судового провадження містяться достатні дані для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, а саме висновок судово-психіатричного експерта №166 від 19.12.2019 «Обласного закладу з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради, згідно якого стосовно ОСОБА_6 рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя вірно дійшов до висновку задовольнивши клопотання слідчого про направлення підозрюваного ОСОБА_6 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (5-е судово-психіатричне відділення) для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у вищезазначених рішеннях.

-5-

Доводи сторони захисту про порушення слідчим суддею під час розгляду клопотання вимог ч. 2 ст. 509 КПК України та передчасності призначення стаціонарної психіатричної експертизи, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами провадження.

Як убачається із висновку судово-психіатричного експерта № 166 від 19.12.2019 експерти попереджались про відповідальність за надання явно неправдивих висновків та відмову від виконання покладених на них обов`язків, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про зворотнє, є безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про те, що комунальний заклад Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова та комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» не уповноважені проводити судово-психіатричні експертизи, оскільки не входять в перелік суб`єктів судово-експертної діяльності, є безпідставними, оскільки вказані заклади підпорядковуються МОЗ України, відповідно є належними виконавцями судово-психіатричних експертиз, відповідно до вимог, передбачених ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Колегія суддів, зважаючи на дані висновку експерта №166 від 19.12.2019 щодо необхідності динамічного спостереження підозрюваного ОСОБА_6 в умовах стаціонару, погоджується з висновками слідчого судді про необхідність направлення підозрюваного ОСОБА_6 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, позаяк встановлені органом досудового розслідування обставини виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи на даній стадії кримінального провадження.
Інші доводи, на які послались в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_7 , зокрема, наявність у підозрюваного дозволу на використання зброї, не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді. Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі підозрюваного та його захисника доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 та його адвокатки ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.01.2020 про направлення підозрюваного за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (5-е судово-психіатричне відділення), строком на один місяць без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: