Справа № 515/1486/19
провадження 1-кп/492/170/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 21.07.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

21 липня 2019 року приблизно в 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Князева, № 65-о, м. Татарбунари Одеської області, в ході виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , наніс не менше чотирьох ударів кулаками рук в обличчя, далі схопивши за волосся вдарив головою, близько 2-х разів, об капот автомобіля марки «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та наніс не менше одного удару в область грудини коліном ноги.

В результаті умисних, протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синець на мочці лівої вушної раковини, синець по задній поверхні шиї, синець на верхній повіці правого ока, забій м`яких тканин в ділянці лівої вилиці, ушкодження по внутрішній поверхні слизової оболонки правої щоки, синець по бічній поверхні шиї зліва, садна в ділянці грудини.

Дані ушкодження, як у сукупності так і поодинці не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України від 17.01.1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_6 визнав часткоао, в розмірі 3000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорює. Щодо міри покарання відносно обвинуваченого покладається на розсуд суду.Також потерпіла ОСОБА_6 заявила про те, що заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки протиправними діями обвинуваченого їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у її моральних та фізичних стражданнях, вона пережила великий стрес, порушився звичайний уклад її життя, побиття відбулось в присутності малолітніх дітей.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу. дослідивши письмові докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, обвинувачений розкаявся та вибачився перед потерпілою, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, інвалід 1 групи, досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, згідно якої випрпавлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливо.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину у присутності дитини (п. 6); вчинення злочину щодо подружжя (п. 61).
З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 дії ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Щодо заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.
Частинами 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.
Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , заявлений нею до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн., суд приходить до висновку, що позов потерпілої підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Суд також зазначає, що за правилами ст.ст. 62, 128 КПК України під час кримінального провадження до початку судового розгляду особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд враховує положення ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин». При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Разом з тим, при вирішенні вимог потерпілої ОСОБА_6 щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн., суд приймає до уваги положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з завданням потерпілій тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, порушено законні немайнові права потерпілої, потерпілій у справі була заподіяна моральна шкода, потерпіла перенесла моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими травмами, потерпіла змушена була проходити обстеження та відповідне лікування, чим була поставлена у скрутне матеріальне становище, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також потерпіла ОСОБА_6 була вимушена звертатися за правовою допомогою, витрачати свій особистий час для участі в розгляді її позову в ході судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки відповідач обвинувачений ОСОБА_5 у добровільному порядку заподіяну ним шкоду не відшкодував.
З урахуванням стану здоров`я потерпілої, її переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також приймаючи до уваги пасивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу добровільного відшкодування спричиненої ним шкоди, який протягом тривалого періоду часу жодних спроб для відшкодування заподіяної шкоди у добровільному порядку не вжив без будь-яких на те об`єктивних причин, суд, враховуючи вимоги виваженості, розумності і справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 5 000,00 гривень, та саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілій за переконанням суду не будуть становити надмірного тягаря для винного ОСОБА_5 , який має відшкодувати потерпілій таку шкоду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт моральних страждань, понесених позивачем ОСОБА_6 в зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_5 в розмірі зазначеному позивачем, цей розмір позивачем не був доведений в судовому засіданні, тому в цій частині її позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 - 371, 373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 щодо стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі, заявленому потерпілою відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області