ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 216/7140/18
Провадження № 1-кп/210/355/20

"07" квітня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Кривого Рогу обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001055 від 27.05.2018 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, до взяття під варту не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 22 липня 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.307 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року, у вигляді 01 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено до відбуття 06 років 01 місяць позбавлення волі із конфіскацією майна. 04 лютого 2016 року звільнений з УВП №3 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання; 28 березня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 01 рік 06 місяців; 30 червня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року, у вигляді 01 року позбавлення волі, та остаточно призначено до відбуття 01 рік 05 місяців позбавлення волі. 12 липня 2017 року звільнений з П`ятихатської ВП №122 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання; 13 серпня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 03 роки. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року скасовано в частині призначеного покарання, вважається засудженим за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі; 30 жовтня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі; 03 липня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неодноразово засудженим, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи повторно 26.05.2018 року в період часу з 06.30 години по 12.30. годин, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , та через хвіртку потрапив на її територію, де шляхом вибивання вхідних дверей вказаного будинку проник до його приміщення, і скориставшись відсутністю свідків і очевидців, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету, викрав з приміщення вказаного будинку чуже майно, яке належить громадянину ОСОБА_6 , а саме: ТВ-тюнер «Tiger T2», вартістю 216,67 гривень; ноутбук «ASUS» моделі N61VG s|n: NOAS322483426, вартістю 4200 гривень; зарядний пристрій (адаптер) «ASUS» моделі ADP-90CDDB, s|n: 83LW98XONXO, вартістю 330,00 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим заподіяв своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_6 майнового збитку, згідно Висновку судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/967 від 26.11.2018 року на загальну суму 4 746,67 гривень.

ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений та його захисник, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно в кінці травня 2018 року в першій половині дня, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , і вирішив проникнути до вказаного будинку. Так, пройшовши через хвіртку, вибив вхідні двері до будинку та знайшовши в ньому якесь покривало, сховав в нього ноутбук, зарядний пристрій до нього та тюнер, які в подальшому виніс з будинку і продав на ринку сторонній особі. Свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, та просив суд його суворо не карати.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_3 раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, з липня 2017 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічні розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що 03 серпня 2019 року набрав законної сили Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.07.2019 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Із застосуванням ч.4 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання вказано рахувати з 22.09.2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, було вчинено ним 26.05.2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, крім того, на даний час обвинувачений перебуває під вартою, оскільки відбуває покарання за попереднім вироком, тому, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.

Процесуальні витрати у провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/867 від 26.11.2018 року складають 429,00 гривень та судово-дактилоскопічної експертизи №29/4.6/2144 від 14.12.2018 року складають 1144,00 гривні, які відповідно до ст.ст.122-124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.07.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 22 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення: судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/867 від 26.11.2018 року у розмірі 429,00 гривень (чотириста двадцять дев`ять гривень 00 копійок) та судово-дактилоскопічної експертизи №29/4.6/2144 від 14.12.2018 року у розмірі 1144,00 гривні (одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 копійок) на користь держави, із призначенням платежу: за експертизу №17/12.1/867 від 26.11.2018 року та №29/4.6/2144 від 14.12.2018 року.

Речові докази: ноутбук «ASUS» моделі N61VG s|n: NOAS322483426, чорного кольору та зарядний пристрій (адаптер) «ASUS» моделі ADP-90CDDB, s|n: 83LW98XONXO, які згідно розписки переданий потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили, залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001055 від 27.05.2018 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №216/7140/18, провадження №1-кп/210/355/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1