ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/5404/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/263/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, неодружений, не військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

Захисник адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він на протягом 2 років іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого мешкання, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`яке покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, а саме у виді штрафу.

Свої вимоги мотивує тим, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд не взяв до уваги те, що обвинувачений щиро розкаявся, готовий відшкодувати завдану потерпілому шкоду.

Згідно з вироком суду, 27 травня 2019 року, приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд.
Після цього, того ж дня, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення майна, знову прийшов до металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , де через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 410 гривень.
Крім цього, 28 травня 2019 року приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд.
Після цього, того ж дня приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знову прийшов до металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , де через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 410 гривень.
Крім того, 29 травня 2019 року приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд.
Після цього, того ж дня, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знову прийшов до металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , де через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 410 гривень.
Крім цього, 30 травня 2019 року приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через обвал в стіні проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд.
Після цього, того ж дня, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знову прийшов до металевого гаражу в районі будинку АДРЕСА_2 , де через обвал в стіні проник до вказаного гаражу звідки таємно викрав аеродромну металеву плиту вагою 41 кілограм вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту чорного металу на загальну суму 205 гривень, розпорядившись нею на свій власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 410 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються.

У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які законом віднесено до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Також, судом першої інстанції застосовано положення ст.75, 76 КК України та звільнено обвинуваченого від відбування покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та кількості епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання та застосування ще й положень ст.69 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 11.02.2020 Справа № 310/5404/19