Справа № 308/5953/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за № 70000719, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 23 червня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: однієї купюри номіналом 100 гривень із серійним номером УР 1379125, поміщену до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1043957.
З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 23 червня 2020 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення працівників групи реагування патрульної поліції Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області про те, що ними було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Ужгородський р-н, с. Велика Добронь, вулиця Малодобронська, біля будинку № 137, під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який надав працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 100 гривень за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.
Відомості про скоєння даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, 23 червня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000719.
У ході проведення огляду місця події 23 червня 2020 року слідчим СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області було вилучено купюру номіналом 100 гривень із серійним номером УР 1379125, що пропонував ОСОБА_5 як неправомірну вигоду, та поміщено до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1043957.
З огляду на зазначене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказану купюру номіналом 100 гривень із серійним номером УР 1379125 з метою збереження речових доказів, а також враховуючи, що вищевказана купюра, має значення для встановлення вагомих обставин у кримінальному провадженні та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути клопотання без його участі.
Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з матеріалів справи Ужгородським районним відділенням поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за № 70000719, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 червня 2020 року.
Згідно доданої до клопотання копії протоколу огляду від 23 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 16 год. 25 хв. по 16 год. 45 хв., слідчим проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено одну купюру номіналом 100 гривень із серійним номером УР 1379125, яку поміщено до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1043957.
Постановою слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 24 червня 2020 року вищевказана купюра визнана речовим доказом по кримінальному провадженню № 70000719, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 237 КПК України, слідчому, прокурору надано право у ході огляду вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Вилучені грошові кошти визнані вищезгаданою постановою слідчого речовим доказом.
Таким чином, вилучення грошових коштів та визнання їх речовими доказами, відбулося у встановленому законодавством порядку та здійснено уповноваженими на те посадовими особами.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що вилучені в ході огляду місця події за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Велика Добронь, вул. Малодобронська, навпроти будинку № 137, в період з 16 год. 25 хв. по 16 год. 45 хв., грошові кошти мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, є обгрунтована необхідність у їх збереженні та недопущенні знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим дійшов до висновку, що слідчий довів та обгрунтував наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно.
За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 23 червня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- одну купюру номіналом 100 гривень із серійним номером УР 1379125, поміщену до спец пакету НПУ ГСУ INZ 1043957.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1