Справа № 212/947/18
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.1 263 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 19 квітня 2020 року включно.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, так як ризики передбачені ст.177 КПК України, на його думку, не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти продовження тримання під вартою, просили змінити його на більш м`який домашній арешт, звернули увагу суду на факт тривалого знаходження обвинуваченого під вартою та погіршення стану його здоров`я та неможливості отримання належної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та наполягали на зміні запобіжного заходу на менш суворий у зв`язку з тим, що прокурором не доведено наявність переховування від суду та можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження і проаналізувавши клопотання прокурора та захисників, вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту про зміну тримання під вартою на домашній арешт щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі "Тодоров проти України", відповідно до якої "для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку".
Також, суд зважує на те, що п.3 ст.5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають постійне місце проживання, за час перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора, його стан здоров`я погіршився. Під час судового провадження судом було допитані свідки, а тому ризик можливості незаконно впливати на них з боку обвинувачених, з огляду на альтерантивний запобіжний захід, до якого схиляється суд - відсутній. При прийнятті цього рішення суд врахував практику ЄСПЛ у справах "Смирнова проти Росії", "Вемгофф проти Німеччини", "Летельєр проти Франції" та зважує на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше судимі, однак покарання відбуте повністю, мають постійне місце проживання, ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину. Обставини, на які посилався прокурор обґрунтовуючи ризики передбачені ст.177 КПК України відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в повній мірі не доведені.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання обвинувачених забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом заборони обвинуваченим залишати своє житло цілодобово, зобов`язавши останніх прибувати за кожною вимогою суду та вважає достатнім застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,331 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - задовольнити. У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених відмовити.
Змінити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши обвинуваченим залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово, строком до 13 червня 2020 року включно.
Покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
- не відлучатися з вказаної квартири та населеного пункту, в якому вони перебувають, без дозволу прокурора або суду;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим доручити Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровскій області. Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 .
Звільнити обвинувачених з-під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченим, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на них обов`язків.
Строк дії ухвали визначити до 13 червня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3