У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7857/19

№ 1-кс/183/1030/20

07 липня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Перещепинського відділку поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.12.2019 року до ЄРДР за № 0000280 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Перещепинського ВП Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 -о. про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 08.12.2019 року приблизно о 00.00 годині ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували біля домоволодіння АДРЕСА_1 , поряд із яким знаходився транспортний автомобіль марки «Toyota Land Cruser 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного автомобіля, який не було зачинено за допомогою засобів охорони транспортного засобу, у тому числі технічними, шляхом вільного доступу відкрив водійські дверцята та виявив, що у замку запалення знаходяться ключі від автомобіля, про що відразу повідомив присутнім поряд ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Після цього у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, реалізуючи який, виступаючи у ролі підбурювача, шляхом умовляння, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , щоб ті сіли до автомобіля та їхали за ним, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом.

В свою чергу, у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виникло бажання й рішучість учинити злочин, тобто раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 08.12.2019 року приблизно о 00.10 годині, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля марки «Toyota Land Cruser 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, який належить ОСОБА_8 , та завів його двигнув. В цей час, виступаючи у ролі співвиконавців вчинення даного злочину, до салону автомобіля також сіли ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , на протиправно вилученому транспортному засобі з місця вчинення злочину поїхали, тим самим незаконно заволоділи ним, спричинивши ОСОБА_8 значну матеріальну шкоду в сумі 195.310 грн.

04.06.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 25.05.2020 року за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме:
- 1/6 частки житлового будинку, загальною площею 54 м2, житлова площа 27.3 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, яке відноситься докатегорії тяжких, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, є достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи викладене, прошу розглядати клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, з метою забезпечення арешту майна, оскільки є підстави вважати, що підозрюваний можездійснити дії, направлені на продаж або перереєстрацію об`єктів нерухомого майна за іншими особами.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 -о. та прокурор ОСОБА_3 не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Слідчий суддя вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з вищевказаним власник майна в судове засідання не викликався.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшла до таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, в тому числі, з метою конфіскації майна як виду покарання.
Також, норма ч. 5 ст. 170 КПК України містить наступне: у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначене майно відповідає завданню арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому слідчий суддя вважає, що застосування обмежень щодо заборони відчуження нерухомого майна третім особам є найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на слідчого Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 -о.
Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали слідчого судді необхідно доручити слідчому ОСОБА_2 -о.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- 1/6 частки житлового будинку, загальною площею 54 м2, житлова площа 27.3 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження 1/6 частки об`єкту нерухомого майна.
Заборонити усім суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, відносно об`єкта нерухомого майна: 1/6 частки житлового будинку, загальною площею 54 м2, житлова площа 27.3 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 25.05.2020 року, є ОСОБА_6 .
Виконання ухвали покласти на слідчого Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .
Доручити слідчому Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 направити копію ухвали на адресу власника нерухомого майна.
Зобов`язатидержавного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні відомості щодо заборони на відчуження вищезазначених об`єктів нерухомого майна.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1