Справа № 495/5597/17
№ провадження 1-кс/495/635/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора Одеської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області,-

ВСТАНОВИВ:
Директор Одеської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою у якій просить:
- зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження №0001612 вжити усіх доступних заходів щодо дотримання розумних строків під час досудового розслідування.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, 27.01.2020 року Одеська дирекція АТ «Укрпошта» звернулася до Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області з клопотанням у якому про повідомлення ходу досудового розслідування №0001612.

Заявник вказує, що станом на теперішній час слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області не надано заявнику інформації про хід кримінального провадження, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В порядку ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Заявник, посилаючись на положення ст. 303 КПК України, фактично просить слідчого суддю дати вказівки слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001612, що є неприпустимим, адже порушує принцип незалежності слідчого.
Зазначені вимоги слідчий суддя вважає необґрунтованими, адже діючим КПК України не передбачена можливість зобов`язання осіб, які здійснюють кримінальне провадження, вчинити такі дії ухвалою слідчого судді.
Відповідно до положень ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Отже наведеною нормою гарантована самостійність та незалежність слідчого під час здійснення ним своїх обов`язків, у тому числі під час проведення ним розслідування у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, на під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого вправі давати правову оцінку таким рішенням діям чи бездіяльності, скасовувати такі рішення, але не повинен зобов`язувати слідчого здійснювати будь-які дії під час проведення досудового розслідування ним у кримінальному провадженні, так як це може призвести до необґрунтованого втручання у діяльність слідчого.
Фактично вимоги заявника у ці частині виходять за межі повноважень слідчого судді, у зв`язку з чим вважаю, що у їх задоволенні необхідно відмовити.
Разом з тим необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії в порядку ст.. 220 КПК України, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) прокурора, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Заявник у свою чергу вказує, що ним було подане клопотання відповідно до якого останній просив надати інформацію про хід кримінального провадження, що не є клопотанням в розумінні ст.. 220 КПК України, оскільки воно не містило прохання про виконання будь-який процесуальних дій у даному кримінальному провадженні або визнанні за особою відповідного процесуального статусу.
Таким чином, норма ст.. 303 КПК України дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Отже, діючим КПК не встановлено обов`язок слідчого надавати інформацію про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні у визначений законом строк.
Слідчим суддею встановлено, що заявником не порушено питань, які вповноважений вирішити слідчий суддя згідно ст. 303 КПК України, оскільки заявник не оскаржує до слідчого судді бездіяльність слідчого щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України або процесуальне рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги директора Одеської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя