Провадження № 1-кс/537/43/2020
Справа № 537/65/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речові докази, вилучені в ході огляду 10.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж з деревинним руків`ям та простирадло білого кольору з нашаруванням РБК
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що в провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000044 від 10.01.2020, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 128 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 10.01.2020 о 10:50 год. за місце мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесне ушкодження в область грудної клітки внаслідок власної необережності. Попередній діагноз: проникаюча колото-різана рана плевральної порожнини зліва, лівобічний гематорекс, між м`язова гематома. Під час огляду місця події 10.01.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено ніж з дерев`яним руків`ям та простирадло білого кольору з нашаруванням РБК. Дані речі є тимчасово вилученими, їх визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Враховуючи дані обставини, а також те, що вилучені речі можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження, виникла необхідність в накладені арешту на майно, в зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, з мотивів, наведених у ньому.
Власник речей на який прокурор просить накласти арешт ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. В матеріалах клопотання міститься заява, відповідно до якої, остання просить розгляд клопотання проводити у її відсутність, проти накладення арешту не заперечує.
За викладених підстав, згідно з нормами ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали подані в його обґрунтування в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
10.01.2020 СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 10.01.2020 о 10:50 год. за місце мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесне ушкодження в область грудної клітки внаслідок власної необережності. Попередній діагноз: проникаюча колото-різана рана плевральної порожнини зліва, лівобічний гематорекс, між м`язова гематома.
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Відповідно до протоколу огляду від 10.01.2020 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено ніж з деревинним руків`ям та простирадло білого кольору з нашаруванням РБК.
Постановою про визнання речовим доказом від 10.01.2020 визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000044, як речові докази: ніж з деревинним руків`ям та простирадло білого кольору з нашаруванням РБК, які передані до камери зберігання речових доказів.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речові докази, вилучені в ході огляду 10.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж з деревинним руків`ям та простирадло білого кольору з нашаруванням РБК, які належать ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію даної ухвали направити особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП у Полтавській області та прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1