Справа № 344/3088/20
Провадження № 1-і/344/1/20
У Х В А Л А
03 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про повернення володільцю речових доказів, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 02/01/2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.320 КК України. Відповідно до ліцензії суб`єкта господарської діяльності від 29.01.2020 року підприємству видана ліцензія на придбання, зберігання, перевезення, знищення, реалізацію (відпуск) наркотичних засобів (списку 1 таблиці II та списку 1 таблиці III), психотропних речовин (списку « таблиці II та списку 2 таблиці III) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. 02.01.2020 року на підприємстві вилучені і визнані речовими доказами наркотичні засоби, а саме: Трамадол в 198 ампулах, Фентаніл в 47 ампулах, Морфін в 153 ампулах, Морфін-Кодеїн-Тебаїн в 191ампулі, Сібазон в 320 ампулах. Крім цього вилучений журнал приходу-розходу наркотичних середників. Вищезазначені наркотичні засоби зобов`язані зберігатись у відповідних умовах і відповідно до встановлених термінів зберігання. Згідно підпункту 3.2. пункту 3 Статуту предметом діяльності підприємства є забезпечення організації та надання екстреної медичної допомоги пацієнтам та постраждалим у повсякденних умовах , особливий період та під час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації і виїзної екстреної консультативної медичної допомоги. Вказані наркотичні засоби терміново необхідні для відпуску їх виїзним бригадам екстреної (швидкої) медичної допомоги.

Представник медичного закладу в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що в ньому зазначені, надав пояснення про те, що у медичного закладу наявна ліцензія на придбання, зберігання, перевезення, використання, знищення та реалізацію наркотичних засобів, що були вилучені; для їх зберігання необхідне забезпечення спеціальних умов з дотриманням певного температурного режиму, що не може бути забезпечено органом досудового розслідування, лікарські засоби підлягають швидкому псуванню в разі не дотримання правил зберігання, необхідність повернення наркотичних речовин зумовлено діяльністю закладу, що пов`язана з наданням невідкладної медичної допомоги.

Слідчий в судовому засіданні в задоволенні заяви не заперечив, вказав, що наркотичні засоби було вилучено, оскільки встановлено порушення умов їх зберігання, на момент вилучення у медичного закладу закінчився термін дії ліцензії, всі експертизи проведено, у МВС відсутні умови для зберігання зазначених наркотичних препаратів, в рамках кримінального провадження арешт на вилучене майно не накладався, медичним закладом відновлено ліцензію.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, крім іншого, у випадку, передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України, тобто коли клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не було подано протягом 48 годин після вилучення майна.

У відповідність п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України - скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Слідчим в судовому засіданні надано пояснення про те, що арешт в рамках кримінального провадження на вилучені наркотичні засоби не накладався, не вказано на правову підставу їх вилучення.

Так, відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в подані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним-процесуальним законодавством саме на слідчого покладено обов`язок надати суду докази на спростування зазначеної заяви про повернення володільцю речових доказів.

У свою чергу відповідно до ст. 22 КК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В п. 1 ст. 26 КПК України вказано, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ч. 1 ст. 100 КПК України вказано, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

В ст. 167 КПК України вказано, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно наданої заявником копії ліцензії СГД КНП «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради» надано дозвіл на придбання, зберігання, перевезення, використання, знищення, реалізацію (відпуск) наркотичних засобів (списку 1 таблиці ІІ та списку 1 таблиці ІІІ), психотропних речовин ( списку 2 таблиці ІІ та списку 2 таблиці ІІІ) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Таким чином вилучені наркотичні засоби не підпадають під ознаки визначені статтею 167 КПК України, оскільки перебували в КНП «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради» на правових підставах.

Таким чином речі, що вилучено, підлягають негайному поверненню за обставин відсутності вмотивованої постанови слідчого про визнання речовими доказами вилучених речей та відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не було подано протягом 48 годин після вилучення майна.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити;

зобов`язати СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути КНП «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради» вилучені наркотичні засоби, а саме: Трамадол в 198 ампулах, Фентаніл в 47 ампулах, Морфін в 153 ампулах, Морфін-Кодеїн-Тебаїн в 191 ампулі, Сібазон в 320 ампулах, журнал приходу-розходу наркотичних середників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1