Справа № 127/3881/20
Провадження №11-сс/801/151/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2020 якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з одночасним визначенням розміру застави в сумі 168 160 гривень, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000079 від 14.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.262 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , яке мотивоване тим, що Київським відділенням Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 14.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.262 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється у тому, що попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України (обвинувальний акт за цим обвинуваченням передано до суду), 28.01.2020 близько 20.00 год. приїхав на невстановленому слідством транспортному засобі до двору багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де помітив автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, вартістю близько 25 000 грн., належний ОСОБА_11 . В подальшому у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізовуючи свій злочинний план, діючи повторно, умисно, невстановленим слідством шляхом проник до середини вищевказаного автомобіля, після чого відчинив капот та у зв`язку з тим, що акумуляторна батарея в вищевказаному автомобілі перебувала у неробочому стані, замінив її на акумуляторну батарею, яка знаходилась в автомобілі, на якому приїхав сам ОСОБА_9 , та таким чином підготував умови для незаконного заволодіння транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_9 невстановленим слідством шляхом завів двигун автомобіля марки «ВАЗ» та, перебуваючи за його кермом, безперешкодно покинув місце вчинення злочину, а викраденим автомобілем розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріального збитку на суму близько 25 000 гривень.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , попередньо 28.01.2020 вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, в період часу з 14.00 год. 01.02.2020 до 09.30 год. 03.02.2020, діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, приїхав до гаражного кооперативу «Зірка», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, 1. В подальшому ОСОБА_9 шляхом підбору штабного ключа до гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що розташоване на території вищевказаного кооперативу, проник всередину вказаного приміщення. Перебуваючи всередині гаражного приміщення, ОСОБА_9 помітив автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», номер кузова НОМЕР_4 , вартістю близько 220 000 грн., належний ОСОБА_12 , в результаті чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , оглянувши приміщення гаража, виявив на полиці ключі до вищевказаного автомобіля. Після цього, взявши ключі, ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля та за допомогою наявного у нього ключа запалення завів двигун та, виїхавши з гаражного приміщення, покинув місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_9 розпорядився викраденим автомобілем на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріального збитку на суму близько 220 000 гривень, що в понад 209 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 3 примітки до ст. 289 КК України становить значну матеріальну шкоду.

14 лютого 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні двох злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, є особою, яка неодноразово порушувала правила суспільної поведінки, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, тому слідчий звернувся із даним клопотанням в суд.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2020 року до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13.27 години 14.04.2020 року, з одночасним визначенням розміру застави в сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

В своїй апеляційній скарзі адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просять ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Свої вимоги мотивують тим, що стороні захисту не було вручено додатки до клопотання про обрання запобіжного заходу. Про це свідчить і той факт, що клопотання не містить ні найменувань доданих до нього матеріалів, ні кількості аркушів в графі «додатки до клопотання». Відтак, було допущено грубе порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України. Саме тому сторона захисту була позбавлена можливості надавати повноцінні заперечення з приводу обґрунтованості повідомлень про підозру, вручених ОСОБА_9 . Однак, слідчий суддя, як гарант дотримання прав та свобод особи, проігнорував доводи сторони захисту, при цьому докази, на які посилався суд не оголошувалися в судовому засіданні. У даній ситуації слідчий суддя зобов`язаний відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про взяття особи під варту з огляду на грубе порушення процесуального закону. У клопотанні про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді взяття під варту суд посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, З, 5, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування/суду, чинити тиск на свідків та потерпілого, вчиняти нові кримінальні правопорушення. При цьому, прокурором лише перелічено законодавчо встановлені підстави, наявність яких дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, але - не обґрунтовано об`єктивне існування цих ризиків конкретними доказами. Слідчий суддя, також, не навів доказів існування будь-якого із ризиків у своєму рішенні, а лише перерахував їх. Слідчим суддею в ухвалі описано, що є підстави вважати, що існують ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, в той час як відповідно до ст. 194 КПК У країни законодавець вимагає докази реального існування таких ризиків, без будь-яких припущень. Раніше до ОСОБА_9 не застосовувалися будь-які запобіжні заходи в межах кримінальних проваджень, відповідно умови таких запобіжних заходів останній не порушував. Слідчий суддя прийняв рішення про неможливість застосування альтернативних видів запобіжних заходів, незважаючи на те, що ОСОБА_9 не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має родину, стосовно останнього наявні позитивні характеристики за місцем проживання. Разом з тим, слідчим суддею не приділено достатньої уваги належному дослідженню додаткових обставин, передбачених п. 1 - п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які схиляють до обрання менш суворого запобіжного заходу - в першу чергу це стан здоров`я підозрюваного. ОСОБА_9 хворіє туберкульозом, а при обстеженні у вересні 2019 року отримував лікування від раку в Подільському регіональному центрі онкології. Перебуваючи в ІТТ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, 17.02.2020 року у ОСОБА_9 на фоні загострення хворобливого стану стався приступ, через що останньому надавалася екстрена медична допомога. Діагностовані підозрюваному хвороби являються вкрай важкими, а їх лікування можливе виключно в спеціалізованих медичних закладах. Перебуваючи під вартою, ОСОБА_9 не матиме можливості отримувати своєчасну професійну медичну допомогу, що призведе до важких наслідків у вигляді істотної втрати здоров`я чи навіть смерті. Крім того, слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній має постійне місце проживання, непрацездатних батьків та сестру, яким допомагає по господарству. Недостатніми є аргументи, що в якості відсутності міцності соціальних зв`язків слід рахувати те, що ОСОБА_9 неодружений та не має дітей.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвокатів, просив залишити ухвалу суду без змін, врахувати що окрім підозр, які висвітлені в клопотанні слідчого, ОСОБА_9 є обвинуваченим за ч.1 ст.185 ККУкраїни; думку адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги; вивчивши клопотання депутатів Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про взяття особи на поруки, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а також не підлягають задоволенню клопотання про взяття особи на поруки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

В ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги те, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який також є умисним посяганням на охоронювані законом суспільні відносини власності, а саме, на чуже майно.

Слідчий суддя також взяв до уваги той факт, що ОСОБА_9 протягом року 14 разів притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.130, ст.126, ст. 44 КУпАП.

Судом правильно враховано вагомість наявних доказів, які в сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, взято до уваги його обвинувачення у скоєнні іншого умисного кримінального правопорушення, систематичне вчинення умисних адміністративних правопорушень.

Твердження скаржників, що підозрюваний ОСОБА_9 , знаходячись на волі, не зможе вплинути на хід слідства, впливати на потерпілих та свідків, не знайшли свого підтвердження, підозрюваний від дачі показань відмовився, потерпілі і свідки не допитані, існує загроза знищення ряду доказів, які можуть мати доказове значення для підтвердження винуватості особи.

Колегія суддів апеляційного суду переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , навівши при цьому переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження, по якому він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше хоча і не притягувався до кримінальної відповідальності, проте неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, обвинувачується у скоєнні іншого кримінального правопорушення, не працює, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Як зазначено в ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеру кримінального правопорушення, слідчий суддя при визначенні розміру застави прийшов до вірного та цілком обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого, визначивши ОСОБА_9 заставу в розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Доводи в апеляційній скарзі адвокатів щодо доцільності обрання ОСОБА_9 менш суворого запобіжного заходу колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисників підозрюваного про те, що стороні захисту не було вручено додатки до клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , оскільки як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема з даного клопотання (а.с.3), у ньому наявні підписи як підозрюваного, так і адвоката про отримання копії клопотання та доданих до нього матеріалів. Таким чином, порушень норм КПК України, на які посилаються у своїй апеляційній скарзі захисники підозрюваного, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається. Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, наявних у кримінальному провадженні ризиків, даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Також не заслуговують на увагу твердження підозрюваного та його захисників про те, що наявні у ОСОБА_9 хвороби перешкоджають утримувати його під вартою, оскільки такі докази в матеріалах судового провадження відсутні, на що у судовому засіданні неодноразово звертав увагу прокурор.

Ні підозрюваним, ні його захисниками, ані слідчим, прокурором не надано суду належних, допустимих доказів, які б підтверджували наявність хвороб ОСОБА_9 , про які зазначено в апеляційній скарзі, що позбавляє процесуальної можливості колегію суддів зробити висновок про неможливість утримання підозрюваного в умовах тримання під варто.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду не знаходить достатніх обґрунтованих підстав для задоволення поданих до суду клопотань про взяття підозрюваного ОСОБА_9 на поруки, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.176 КПК України, особиста порука є одним із видів запобіжних заходів, порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК України.
За змістом ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.
Розглянувши подані клопотання депутатів про взяття підозрюваного ОСОБА_9 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підлягають до задоволення, оскільки такий запобіжний захід в межах вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду, інкриміновані ОСОБА_9 злочини є суспільно небезпечними діяннями, які вкрай негативно впливають на суспільство в цілому, а тому в задоволенні вказаних клопотань слід відмовити.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 , адже саме такий запобіжний захід здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно запобігти зазначеним ризикам.
Колегія суддів апеляційного суду переконана, що з урахуванням усвідомлення підозрюваним наслідків його протиправних дій та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, існує ризик вжиття спроб ухилення останнього від органів досудового розслідування і суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, якому не зможе запобігти менш суворий запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою.

Рішення слідчого судді ґрунтується на фактичних обставинах справи та вимогах кримінального процесуального закону, є обґрунтованим, а підстав для його скасування, за доводами, наведеними в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисників - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

В задоволенні клопотань депутатів Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про передачу підозрюваного ОСОБА_9 на поруки - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13.27 години 14.04.2020 року, з одночасним визначенням розміру застави в сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: