Номер провадження: 11-сс/813/135/20
Номер справи місцевого суду: 521/203/20 1-кс/521/312/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.01.2020 року, якою було відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 29.10.2019 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, у кримінальному провадженні №0002876, внесеному до ЄРДР 15.12.2017 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.01.2020 року, було відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 29.10.2019 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, у кримінальному провадженні №0002876, внесеному до ЄРДР 15.12.2017 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм КПК України з таких підстав:

- слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси не прийнято до уваги той факт, що кримінальне провадження №0002876, внесене до ЄРДР 15.12.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України та кримінальне провадження №0000035, внесене до ЄРДР 01.06.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження на підставах, що прямо суперечать принципи законності;

- матеріали кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення про перекваліфікацію злочину з ч.1 ст. 299 КК України на ч.3 ст. 299 КК України про підозру в якому повідомлено ОСОБА_8 ;

- кваліфікуючою ознакою злочину передбаченого ч.3 ст. 229 КК України є дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою з використанням службового становища або організованою групою, або якщо вони завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, однак ОСОБА_8 не є службовою особою в розумінні ч.3 ст. 18 КК України;

- слідчим не проведено ряд необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивної істини в даному провадженні.

У зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.01.2020 року, та постановити нову якою скасувати повідомлення про підозру від 29.10.2019 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, у кримінальному провадженні №0002876, внесеному до ЄРДР 15.12.2017 року, та зобов`язати відповідальну посадову особу Одеської місцевої прокуратури № 2 у кримінальному провадженні №0002876, внесеному до ЄРДР 15.12.2017 року, вчинити дії щодо виключення відповідних відомостей з ЄРДР.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 , підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчим виконані всі вимоги законодавства при складані та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0002876, внесеного до ЄРДР 15.12.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, що було перевірено та знайшло своє підтвердження під час розгляду скарги захисника, за таких обставин скарга була залишена без задоволення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним.

Розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді щодо розгляду скарги на повідомлення про підозру, апеляційний суд перевіряє дотримання слідчим суддею вимог статей 303, 276-277 КПК України, та вважає, що слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру не має повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час судового розгляду, однак зобов`язаний перевірити чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують відомості щодо можливої причетності особи до вчинення злочину.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді встановлено, що в проваджені СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0002876, внесене до ЄРДР 15.12.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.(а.с. 47-48)

За цим кримінальним провадженням слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 . 29.10.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.(а.с.14-18)

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до висновку, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо його незаконності не викликає. Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Також, слідчий суддя, керуючись при цьому висновками ЄСПЛ у справах «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, де зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, що ці докази не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, дійшов висновку, що в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження наявні докази, які і стали приводом для припущення про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

При цьому апеляційний суд зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального Закону ця особа підлягає відповідальності.

Аналіз змісту ст.368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Апеляційний суд констатує, що зі змісту скарги захисника ОСОБА_7 вбачається, що останній вдається до аналізу доказів наявних в матеріалах кримінального провадження, однак в даному випадку слідчий суддя та апеляційний суд на даній стадії, не наділений повноваженнями дослідження доказів по суті та не може висловлюватися щодо їх фактичної належності, допустимості та достатності, для прийняття рішення про винуватість чи невинуватість особи в інкримінованому злочині, оскільки ці питання підлягають дослідженню в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження під час судового розгляду обвинувального акта по суті.

Отже, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , по суті просить апеляційний суд надати оцінку правовій кваліфікації злочину та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи.

Твердження захисника, що в матеріалах кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення про перекваліфікацію злочину з ч.1 229 КК України на ч.3 ст. 229 КК України про підозру в якому повідомлено ОСОБА_8 не приймаються, оскільки апеляційному суду було надано копію постанови слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 24.10.2019 року про зміну кваліфікації злочину в рамках кримінального провадження №0002876, внесеного до ЄРДР 15.12.2017 року, з ч.1 ст. 229 КК України на ч.3 ст. 229 КК України.

Доводи, сторони захисту, що слідчим не проведено ряд необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивної істини в даному провадженні, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто, об`єм проведених слідчий дій визначається ним самостійно, або відповідно до ч. 4 цієї статті, він зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

При цьому апеляційний суд відзначає, що сторона захисту в рамках даного кримінального провадження має право ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Посилання захисника щодо незаконного об`єднання матеріалів кримінального провадження не ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Апеляційним судом встановлено, що прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 застосована процедура об`єднання матеріалів досудового розслідування щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох злочинів, а відтак застосована ним процедура не суперечила статті 217 КПК України, яка передбачає можливість об`єднання таких матеріалів.(а.с.45-46)

Крім того, деякі неточності в поставові прокурора, від 01.06.2018 року, про об`єднання матеріалів досудового розслідування, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не можуть впливати на наявність чи відсутність підстав для повідомлення про підозру.

Апеляційним судом, не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Водночас із наданих суду матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №0002876, внесеного до ЄРДР 15.12.2017 року, завершено, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, направлений до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Слідчим суддею здійснюється судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування. За таких обставин, беручи до уваги, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, апеляційний суд вважає, що предмет апеляційного оскарження передбачений ст.303 КПК України на теперішній час відсутній.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 303, 306, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.01.2020 року, якою було відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 29.10.2019 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, у кримінальному провадженні №0002876, внесеному до ЄРДР 15.12.2017 року,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4