Номер провадження: 11-п/813/285/20
Номер справи місцевого суду: 494/384/20
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.05.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 , в порядку підготовки до розгляду подання голови Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_2 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність прокурора прокуратури Лиманського району, начальника СВ, чергового слідчого Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про невнесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення,-
встановив:
12.05.2020 року автоматизованою системою документообігу Одеського апеляційного суду мене обрано головуючим суддею в складі суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (номер судової справи 494/384/20) для розгляду подання голови Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_2 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність прокурора прокуратури Лиманського району, начальника СВ, чергового слідчого Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про невнесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення.

Під час підготовки до судового розгляду, мною встановлені обставини, які у відповідності до положень ст.75-80 КПК України вказують на необхідність заявлення самовідводу від розгляду подання, виходячи з наступного.

На протязі тривалого часу з боку ОСОБА_3 , після винесення мною постанови від 31.03.2010 року про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту, як в матеріалах справ, які розглядаються в суді так і поданих, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції заявах ОСОБА_3 вказує, що суддя ОСОБА_1 вступив в злочинну змову зі злочинною групою посадових осіб різного рівня, переслідує її, чинить на неї тиск в судових засіданнях, не об`єктивно, незаконно, упереджено та корисливо розглядає справи.

При цьому матеріали подання також містять копію заяви ОСОБА_3 відповідного змісту, яка зареєстрована в районному суді за №6344 від 28.11.2015 року, в якій остання зазначає обставини, які не відповідають дійсності та є образливими по відношенню до мене та колишнього секретаря судового засідання Березівського районного суду ОСОБА_6 .

Така поведінка ОСОБА_3 , є образливою відносно до мене, оскільки вона висловлюється про те, що зробить усе можливе для того, щоб я не працював суддею та викликає у мене обурення та особисту неприязнь до цієї особи, що унеможливлює мою участь при розгляді справ за її участі.

Положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, визначено, що неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до цінності Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У зв`язку з вищенаведеним вважаю, що зазначені обставини можуть поставити під сумнів безсторонність, об`єктивність та неупередженість судді ОСОБА_1 при розгляді справи і тому керуючись ст. 75, 80 КПК України заявляю самовідвід по зазначеній справі.

Керуючись ст.ст. 76, 80, 401 КПК України, суддя -доповідач,-

постановив:
Заявити собі самовідвід від розгляду подання голови Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_2 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність прокурора прокуратури Лиманського району, начальника СВ, чергового слідчого Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про невнесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення.
Матеріали провадження 11-п/813/285/20 за поданням голови Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_2 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_3 - передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду ОСОБА_1