16.03.2020
справа № 642/1280/20
провадження №1-кп/642/491/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Ленінський районний суд м. у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Близнюки, Близнюківського районуХарківської області, з вищої освітою, одруженого, який зареєстрованийза адресою : АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

які звинувачуються у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Суздальські ряди,9, де у нього виник словесний конфлікт з раніше йому невідомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті особистих неприязних відносин.
В ході конфлікту, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, знаходячись обличчям до обличчя з ОСОБА_6 наніс останньому один удар лобною ділянкою голови в ділянку лобу потерпілого, чим спричинив забиту рану в лобній ділянці голови.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забита рана в лобній ділянці голови. Дана забита рана у своєї течії потребувала до хірургічного втручання- наложению шовного матеріалу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-63/2020 від 10.01.2020 за ступенем тяжкості: забита рана, яка потребувала до хірургічного втручання належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п.2.3.1.а., 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у інкриміновану йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.125 КК України, не оспорюючи обставини скоєного, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що дійсно примирився з обвинуваченим, претензій до нього не має, в зв`язку з чим просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 46 КК України, зазначаючи про наявність для цього підстав.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим і закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 постанови №12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно до вимог п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно до вимог ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення передбачене ст. 125 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення

Частиною 3 ст. 288 КПК України закріплено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Наслідки закриття кримінального провадження та право заперечувати проти цього судом ОСОБА_4 роз`яснено.

На підставі викладеного, суд вважає, що є всі достатні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження слід закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 125 КК України, ст.ст. 100, 174, 285-289, 314-317, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 08.01.2020 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1