ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/29/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю підорзрюваного - ОСОБА_6 ,

його захисника - ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 11-сс/817/29/20 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2019 року про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, мешканця АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 з визначенням розміру застави у сумі 15000 грн. та покладенням обовязків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в випадку сплати такої.

Строк дії ухвали встановлено до 20 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити .

Мотивує скаргу тим, що в ухвалі суду відсутній опис складу злочину, у скоєнні якого підозрюється його підзахисний, що суперечить ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом.

Також захисник не погоджується з обгрунтованістю підозри ОСОБА_6 . У скоєнні інкримінованого йому злочину у звязку з недотриманням органом досудового розслідування принципу поза розумним сумнівом. Зокрема, посилається на те, що свідок ОСОБА_10 при проведенні впізнання ОСОБА_6 за фотознімками не вказав за якими ознаками він зможе його впізнати, а у протоколі допиту вказав лише що може впізнати підозрюваного як молоду особу невисокого зросту, що суперечить вимогам ч.1 ст.228 КПК України.

Крім того вважає висновок дактилоскопічної експертизи недопустим доказом, оскільки ОСОБА_6 спільно проживав з ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 тривалий час аж до 04.12.2019 року і тому по всьому будинку були відбитки його пальців. Крім того ззанчає що недолучення до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події не дає можливості встановити взаємозвязок між належним вилученням вказаних доказів, зокрема, їх опечатування та пакування.

Також вважає що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не розкрив всіх ризиків, які стали підствою для обрання запобіжого заходу ОСОБА_6 , а лише формально зіслався на їх існування, не врахувавши того що злочин у скоєнні якого підозрюється його підзахисний відноситься до злочину середньої категорії тяжкості, спроб впливу та свідків та потпрілих він чинив, тому їх існування не доведено, як і спроб перешкоджати іншим чином досудовому розслідуванню. Вказує на те, що ОСОБА_12 зявлявся на виклики слідчого, що підтверджує виконання його підзахисним процесуальних обовязків підозрюваного.

Вказує також на те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування до йго підзахисного інших більш мяких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, слідчим СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000075 від 5 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбачених ч.2 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинене повторно, у скоєнні якого підозрювається ОСОБА_6 за наступних обставин: близько 14 год.00 хв. у ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_3 виник злочинний умисел спрямований на проитправне заволодіння чужим майном.

Реалізовуючий який, ОСОБА_6 у вказаному місці та у вказаний час перебуваючи у приміщенні спальні що на другому поверсі будинку, керуючись корисливим мотивом, усвідомлююючи що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, які в той час перебували у будинку, таємно шляхом вільного доступу із гаманця потепілої ОСОБА_11 , який знаходився у жіночій сумці чорного кольору викрав грошові кошти у сумі 250 грн. та талони на газ для авто 120 літрів АЗС Шел, всього на суму 1757 грн. З вказаним майном він покинув місце скоєння злочину чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя визнав доведеним: обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, яким дав вірну правову оцінку та які є достатніми для того, щоб переконати стороннього спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу ним на свідків та потерпілих у вказаному провадженні, можливості вчинення ним іншого кримінального праворушення, прешкоджання досудовому розслідуванню кримінального провадження іншим чином. При цьому в якості обставин, які підтверджують їх існування врахував тяжкість злочину та покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним у виді позбавлення волі, слабку міцність соціальних звязків підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, відсутність місця роботи та наявність: непогашеної судимості, підозру у скоєнні кримінального правопорушення під час іспитового строку та підозри у вчиненні ним ще одного кримінального правопорушення, яке розслідується Тернопільським РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства та прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

При визначенні застави суд вірно врахував обставини, передбачені ч.4 ст. 182 КПК України та визначив її у розмірі, який достатньою мірою гарантуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , оскільки її розмір є співмірним з розміром майна, у викраденні якого він підозрюється.

За наслідками перевірки рішення слідчого судді колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника підозрюваного на недоведення прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного обранням до нього менш суворого запобіжного заходу не заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на матеріалах провадження з огляду на вищенаведене.

Перевіряючи доводи захисника підозрюваного щодо невикладення у фабулі предявленої ОСОБА_6 підозри складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України слід зазначити що на даному етапі досудового розслідування суд перевіряє вагомість доказів на підтвердження обгрунтованості предявленої особі підозри та встановлює що вони з достатньою вирогідністю підтверджують її існування, на що неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях ЄСПЛ, доведення винуватості особи у скоєнні злочину та викладення фактичних обставин кримінального правопорушення відноситься до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

В зв"язку з чим, в задоволенні апеляції захисника підозрюваного слід відмовити, а ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного відмовити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи