У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"14" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007384 від 04.09.2019 року про продовження строку поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3 -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

14 січня 2020 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 03.09.2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 вийшов з місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з метою умисного вбивства раніше невідомої особи, з цією метою поклав до своєї кишені розкладний ніж.
З вказаною метою ОСОБА_4 направився гуляти по вулиці, так 03.09.2019 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, дійшовши до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , побачив як йому назустріч йде раніше невідомий чоловік ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та не звертає на нього особливої уваги.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік другого під`їзду по вул. Курнатовського, 11, в м. Києві, пройшов повз ліве плече потерпілого та, зайшовши за спину, не сказавши нічого, дістав із кишені раніше заготовлений ніж та умисно наніс 1 (один) удар ножем в область грудної клітки ззаду. Від удару потерпілий, перебуваючи в шоковому стані, спіткнувшись, намагався бігти, але ОСОБА_4 схопив потерпілого за портфель та, тримаючи його, умисно наніс ще 2 (два) удари ножем в область грудної клітки ззаду. Після чого ОСОБА_8 все ж таки вдалося вирватись та побігти додому.
Враховуючи кількість нанесених ударів та їх локалізацію у область життєво важливих органів, що є небезпечні для життя, ОСОБА_4 вважаючи, що їх достатньо для настання смерті потерпілого ОСОБА_8 , розвернувся та спокійно пішов вздовж будинку АДРЕСА_3 .
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_8 була надана своєчасна медична допомога.
В результаті спричинених тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_8 госпіталізовано до КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.
Згідно з висновком експерта № 042-1875-2019 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, та 2 непроникаючі колото та різані поранення грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 22.09.2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 вийшов з місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з метою умисного вбивства раніше невідомої особи, з цією метою поклав до своєї кишені розкладний ніж.
З вказаною метою ОСОБА_4 направився гуляти по вул. Райдужній. Так, 22.09.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, дійшовши до подвір`я будинку АДРЕСА_4 , побачив як йому назустріч йде раніше невідомий чоловік ( ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та не звертає на нього особливої уваги.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 3-А по вул. Райдужна в м. Києві, наближаючись навпроти по ліву сторону потерпілого, на відстані приблизно одного метра, діставши раніше заготовлений ніж із кишені, зробив різкий ривок та ціленаправлений удар в шию потерпілого. Зреагувавши на ситуацію, потерпілий відскочив в протилежний бік від ОСОБА_4 , але останній поцілив у верхню частину грудей ОСОБА_9 . Потерпілий, перебуваючи в шоковому стані, відразу розвернувся в бік будинку № 7 по вул. Райдужна в м. Києві, та побіг до додому.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_9 вчасно надано кваліфіковано медичну допомогу.
Згідно з висновком експерта № 042-2136-2019 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено непроникаюче колоте поранення грудної клітки, яке за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Крім того, 30.09.2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 вийшов з місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з метою умисного вбивства раніше невідомої особи, з цією метою поклав до своєї кишені розкладний ніж.
З вказаною метою ОСОБА_4 направився гуляти по вулиці, та приблизно о 22 годині 30 хвилин, дійшовши до будинку № 17-А по вул. Райдужна в м. Києві, побачив як йому по алеї назустріч йде раніше невідомий чоловік ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та не звертає на нього особливої уваги.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_4 перебуваючи поблизу будинку № 17-А по вул. Райдужна в м. Києві, наближаючись навпроти по ліву сторону потерпілого та, зайшовши за спину не сказавши нічого, дістав із кишені раніше заготовлений ніж та умисно наніс три удари ножем поспіль в область спини ззаду. Потерпілий ОСОБА_10 у свою чергу, відчувши біль від ударів ножем, перебуваючи в шоковому стані, побіг до будинку АДРЕСА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_10 була своєчасно надана медична допомога.
В результаті спричинених тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_10 госпіталізовано до КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.
Згідно з висновком експерта № 042-2135-2019 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заподіяно три непроникаючі колото-різані рани грудної клітки зліва та справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 01.10.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 вийшов з місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з метою умисного вбивства раніше невідомої особи, з цією метою поклав до своєї кишені розкладний ніж.
З вказаною метою ОСОБА_4 направився гуляти по вул. Вершигори. Приблизно о 23 годині 10 хвилин дійшовши до будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 побачив як йому назустріч йде раніше невідомий чоловік ( ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 5 по вул. Вершигори в м. Києві, навпроти під`їзду № 3, наближаючись навпроти по ліву сторону від потерпілого, дістав із кишені раніше заготовлений ніж та умисно наніс ним три удари в область шиї та щоки з лівого боку потерпілому ОСОБА_11 . Від отриманих поранень ОСОБА_11 помер на місці події.
Згідно висновку експерта № 022-155-2224-2019 від 04.12.2019 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлені наступні ушкодження: а) колото-різане поранення шиї з розташуванням рани (рана № 1) на шкірі лівої бічної поверхні шиї в середній її третині з відходженням від неї ранового каналу у напрямку зліва-направо, зверху вниз, довжиною по зонду біля 6,5 см, який сліпо закінчується в м`яких тканинах, по його ходу ушкоджуються: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`язи та фасції шиї в даній анатомічній ділянці; б) колото-різане поранення шиї з розташуванням рани (рана № 2) на шкірі лівої бічної поверхні шиї в середній її третині з відходженням від неї ранового каналу у напрямку зліва-направо, зверху-вниз, довжиною по зонду біля 8 см, який сліпо закінчується в м`яких тканинах шиї, по його ходу ушкоджуються: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`язи та фасції шиї в даній анатомічній ділянці, внутрішня яремна вена та загальна сонна артерія, блукаючий нерв (повний перетин судин та нерву); в) колото-різане наскрізне поранення лівої щоки з відходженням ранового каналу у напрямку зліва направо та зверху вниз, який має довжину приблизно 2,5 см та сліпо закінчується у порожнинні рота; г) поверхнева різана рана на лівій бічній поверхні шиї; Виявлене колото-різане поранення шиї (вказане в п. 1(б)) з ушкодженням внутрішньої яремної вени, загальної сонної артерії, блукаючого нерву, супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею з розвитком крововтрати, в зв`язку з чим має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя. Між ним та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Усі інші виявлені ушкодження (вказані в п. 1 (а, в, г) мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_11 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням магістральних судин шиї, яке супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею з розвитком крововтрати, на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п.1 (б) підсумків, блідість шкіри та слизових оболонок, трупних плям, знижене кровонаповнення внутрішніх органів, плямисті та смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті), «порожня» селезінка.
За вказаними фактами Дніпровським управлінням поліції Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007384, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України..
17 жовтня 2019 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
18 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.
18 жовтня 2019 року слідчим суддею Дніпровського районного суду ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, в умовах, що виключають небезпечну поведінку.
11 грудня 2019 року постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 4 строк досудового розслідування був продовжений до трьох місяців.
11 грудня 2019 року слідчим суддею Дніпровського районного суду продовжено строк поміщення до психіатричного закладу, в умовах що виключають небезпечну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .
08 січня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
14 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду мм. Києва строк досудового розслідування був продовжений до п`яти місяців.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 03.09.2019 року; протоколом огляду місця події від 30.09.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Вислухавши доводи прокурора, який обґрунтував та підтримав клопотання, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний тривалий час знаходиться в психіатричному закладі, та на їх думку можливо змінити запобіжний захід на більш м`який, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Крім того, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2007 року до підозрюваного ОСОБА_4 вже були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Відповідно до ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий суддя також враховує наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням.
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби (ч. 2 ст. 508 КПК України).
Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом (ч. 3 ст. 508 КПК України).
Також, в судовому засіданні встановлено, що строк застосування запобіжного заходу підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: провести експертизи, процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст. 290 КПК України), скласти обвинувальний акт.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.
Крім того, згідно висновку судового психіатричного дослідження, у ході судового розгляду є встановленим факт розладу психічної діяльності у світлі психічної хвороби у підозрюваного, тобто є дійсними передумови визначені ч. 2 ст. 508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру, так як обставини визначені ст. 177, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України є реальними, у даному кримінальному провадженні, в цей період.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то слідчий суддя у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, з числа регламентованих ст. 508 КПК України, для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість застосування цього типу запобіжного заходу розумною, не можна вирішувати абстрактно.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.
А, у цій справі, строк утримання особи у межах психіатричного закладу не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 508 даного Кодексу, тобто тривалість такого строк утримання відповідає критерію розумності.
З огляду на, що слідчий суддя, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; віку та стану здоров`я; міцністі соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дані про місце проживання, роботи; репутацію; майновий стан; питання судимостей (наявність/відсутність); питання дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, дане клопотання задовольнити.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 505-508 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк поміщення до психіатричного закладу, в умовах що виключають небезпечну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, строком не більше двох місяців, в межах досудового розслідування, тобто до 13 березня 2020 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя