Справа №295/506/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року м. Житомир

слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на дії слідчого, -

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, посилаючись на те, що 13.06.2019р. під час обшуку здійсненого на підставі ухвали слідчого судді за в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , за адресою: м. Житомир 1-й пров. Танкістів, 15 відшукано та вилучено полу автоматичний карабін MR 308, калібр 308 win серійний номер НОМЕР_2 , оптичний приціл з маркуванням DFOV156-C2S/N АТІ-09- 00938, пристрій для безшумної та безполум`яної стрільби марки A-TECMEGA HERTZ ЗОсаІіЬег. Проте слідчий за зверненням власника вилученого під час обшуку майна відмовив у поверненні такого майна.

У скарзі адвокат ставить питання лише про передачу вищевказаного тимчасово вилученого майна власнику на відповідальне зберігання.

У судовому засіданні адвокат вимоги підтримав, слідчий не заперечував щодо передачі такого речових доказів на відповідальне зберігання. Заслухавши адвоката, слідчого, дослідивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 14.03.2019 розпочато кримінальне провадження, що обліковане за №0001128 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2019р. в рамках кримінального провадження №0001128 надано дозвіл на проведення обшуку приміщенні гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукування та вилучення майна, а саме: снайперської гвинтівки з глушником та набоями та знаряддя вчинення злочину.

13.06.2019р. під час обшуку здійсненого на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді відшукано та вилучено полу автоматичний карабін, оптичний приціл, пристрій для безшумної та безполум`яної стрільби, які постановою слідчого від 13.06.2019р. визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001128.

Частиною 2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на те, що вилучені під час проведення обшуку речі входять до переліку майна, на яке надано дозвіл на відшукання та вилучення згідно ухвали слідчого судді, такі речі не є тимчасово вилученим майном згідно положень ч. 7 ст. 236 КПК України та не потребують накладення арешту, а є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 100 КПК України встановлено порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Отже, у відповідності до положень ст..100 КПК України до компетенції слідчого судді віднесено лише питання передачі речових доказів на їх реалізацію, для знищення, для технологічної переробки, або для передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління речовими доказами. Вирішення питань щодо повернення власнику (законному володільцю) або передачі такій особі на відповідальне зберігання речових доказів до компетенції слідчого судді у відповідності до ст. 100 КПК України, не належить.
Враховуючи, що у скарзі заявлено лише вимогу про передачу тимчасово вилученого майна на відповідальне зберігання, що не передбачено кримінально процесуальним законом, а КПК України передбачає лише випадки повернення тимчасово вилученого майна, чи передачу речових доказів, зокрема, на відповідальне зберігання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог поданої скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 159, 167, 169, 234, 236, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1