Справа № 591/5785/19
Провадження № 1-кп/591/260/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.09.2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 року, близько 11-30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Суми, вул.Заливна,1/1, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволодів велосипедом червоного кольору «kolt MTB Formula 24» вартістю 2000,00 грн., що належить ОСОБА_6 , але під час направлення з викраденим велосипедом в сторону розважального закладу «Здибанка», був помічений ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які викрили незаконні дії ОСОБА_5 , проте, ігноруючи присутність та викриття ОСОБА_6 неправомірних дій, розуміючи, що його викрито в його злочинних діях, які стали явними, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, відкрито на вказаному велосипеді почав тікати. ОСОБА_6 з метою наздогнати ОСОБА_5 , побіг за ним, але останній зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, розповів, що 27.08.2019 року близько 11-30 год. він йшов берегом річки Псел та побачив велосипед червоного кольору, сів на нього та поїхав в сторону Курського мікрорайону. Чув як йому кричали люди, у тому числі потерпілий, щоб він зупинився, але, злякавшись, що його поб`ють якщо він зупиниться, він не зупинився, а поїхав далі. Вже у Курському мікрорайоні його затримав працівник поліції та вилучив велосипед. Розумів, що велосипед йому не належить, що вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого. Такий вчинок пояснював нетверезим на той момент своїм станом, проте, просив врахувати, що відразу після вчинку він вину свою визнав, активно допомагав органам досудового розслідування у розкритті правопорушення, щиро кається, просив і просить вибачення у потерпілого та всіх учасників процесу. Також, просив суд взяти до уваги його складні сімейні умови, а саме: що його цивільна дружина та малолітня дитина мають хвороби і він є єдиним членом сім`ї, який їх утримує, працюючи неофіційно.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив грабіж - відкрито викрав чуже майно належний потерпілому ОСОБА_6 , а саме: велосипед вартістю 2000,00 грн.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин; дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 є судимою особою і злочин по даному кримінальному провадженню вчинив у період, коли Ковпаківським районним судом м.Суми вже слухалось кримінальне провадження, є особою, яка на обліку в диспансерах не перебуває, офіційно не працює, має цивільну дружину з дитиною, які мають проблеми зі здоров`ям; а також - обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, дані про особу обвинуваченого свідчать про його схильність до вчинення злочинів.

В той же час, приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи відсутність тяжких наслідків від злочину та обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги позицію потерпілого, який прийняв вибачення обвинуваченого та просив останнього суворо не карати, а також - надати ОСОБА_5 можливість утримувати сім`ю, враховуючи особу обвинуваченого та стан здоров`я членів його сім`ї, що перебувають на його утриманні, суд вважає необхідним в даному випадку застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.186 КК України - у виді обмеження волі.

Крім того, оскільки обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Ковпаківським районним судом м.Суми, то остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі, оскільки його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Відповідно до ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у справі та згідно ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.09.2019 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 27.08.2019 року по 29.08.2019 року включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за проведену експертизу в сумі 785,05 грн.

Речові докази:
-велосипед червоного кольору «kolt MTB Formula 24» - після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_6 ,
-оптичний носій у паперовому пакеті із записом з камер відеоспостереження після набрання вироком законної сили залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження №0002538.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м. Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1