Справа № 509/2058/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0001226 від 30.04.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України разом із угодою про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ :

18 березня 2020 року о 23:00 год., ОСОБА_7 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення грошей, поєднаного з проникненням в приміщення, спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінальне провадження відносно яких за той самий злочин, перебуває у провадженні суду, всі разом, прибули до відділення Одеської дирекції АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Чорноморців, 100, де ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, залишився біля вхідних дверей відділення з метою спостереження за оточуючою обстановкою та усунення перешкод і попередження своїх подільників у випадку виникнення небезпеки.

В цей час, ОСОБА_8 , згідно раніше розподілених між ними ролей, умисно, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок та дублікатів ключів, відчинив вхідні двері вказаного відділення, після чого, разом з ОСОБА_9 проникли до приміщення відділення ОД АТ «Укрпошта», перебуваючи в якому, за допомогою відмичок та дублікатів ключів, відчинили сейф, звідки таємно викрали інкасаторський мішок з грошовими коштами в розмірі 50000 грн., з якими намагалися покинути місце скоєння злочину для реальної можливості розпорядитися викраденими грошима, однак свій злочинний умисел не змогли довести до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки всі троє були затримані робітниками СБУ та поліції на місці скоєння злочину біля відділення Одеської дирекції АТ «Укрпошта» за вказаною адресою разом із викраденими грошима.

Таким чином, органами досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, як пособництво в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Вину свою ОСОБА_7 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 30.04.2020 р., між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_4 , була укладена, узгоджена та підписана угода про визнання винуватості, яка разом із обвинувальним актом були направлені до суду 08.05.2020 р. для затвердження її судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, з чим погодились підозрюваний та його захисник.

Представник потерпілих ОД АТ «Укрпошта» ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, зворотним поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, однак, до угоди про визнання винуватості від 30.04.2020 р. надав свою добровільну, письмову згоду прокурору на укладення вказаної угоди про визнання винуватості, повідомивши про свою повну обізнаність про умови угоди, узгоджену між сторонами міру покарання ОСОБА_7 та про свої процесуальні права, передбачені ст.ст. 55-57, ч. 4 ст. 394, ст. 469, ч. 2 ст. 473 КПК України та про відсутність до ОСОБА_7 жодних претензій майнового чи морального характеру, а також з проханням про розгляд вказаної угоди в судовому засіданні без його участі, вказавши при цьому, що при укладенні угоди про визнання винуватості та затверджені її судом, його права та законні інтереси не будуть порушені.

На думку суду вищевказану угоду про винуватість між прокурором та підозрюваним слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими - угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.
У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 30.04.2020 р., укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та за його ініціативою, підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_4 , вбачається, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутої йому підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження № 0000023 від 25.02.2020 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України щодо того ж самого кримінального правопорушення, за першим викликом прибути до суду у вказаному кримінальному провадженні та у випадку необхідності, надати викривальні показання у якості свідка в рамках вказаного кримінального провадження.

При чому, враховуючи щире каяття та активне сприяння ОСОБА_7 , який є пособником вчинення вказаного злочину, його розкриттю, завдяки якому було викрито інших учасників злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким було повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі зі застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 р. 6 м., якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, і який розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КК України була надана добровільна письмова згода прокурору від представника потерпілих ОД АТ «Укрпошта» ОСОБА_10 , в якій він не заперечує та надає письмову згоду на укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та за його ініціативою, підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_4 , в якій він повідомляє про свою повну обізнаність про умови угоди, узгоджену між сторонами угоди міру покарання ОСОБА_7 та про обізнаність щодо своїх процесуальних праві, передбаченихст.ст. 55-57, ч. 4 ст. 394, ст. 469, ч. 2 ст. 473 КПК України та про відсутність до підозрюваного ОСОБА_7 жодних претензій майнового чи морального характеру, вказуючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості та затверджені її судом, його права та законні інтереси не будуть порушені.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, підозрюваний та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Керуючись ст.ст. 314,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2020 р., укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 , з участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки ;

3.На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1