Справа № 548/690/20
Провадження №1-кс/548/269/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
скаржника - адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи EasyCon скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,
В С Т А Н О В И В:
До Хорольського районного суду Полтавської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання.
Скаргу адвокат ОСОБА_3 мотивує тим, що 13.12.2019 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до прокурора Полтавської області ОСОБА_5 із заявою про вчинення кримінального правопорушення на підставі ст. 214 КПК України. Дану заяву отримано прокуратурою Полтавської області 21.12.2019 року та зареєстровано за вх. № 04/2/2-р.
Подана заява містить дані, щодо вчинення посадовими особами Хорольської міської
ради зловживання владою при здійсненні приватизації землі ОСОБА_6 .
В заяві про злочин ОСОБА_4 детально викладені обставини, посилаючись на які
заявник стверджує, що посадовими особами Хорольської міської ради Полтавської області
допущено зловживання при здійсненні приватизації землі ОСОБА_6 , зокрема
наголошено на тому, що рішеннями Хорольської міської ради (19 сесії 4-го скликання від 28.04.2004 року) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол»; рішенням пленарного засідання Хорольської міської ради (23 сесії 4-го скликання від 26.10.2004 року) «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол» ОСОБА_6 незаконно зі зловживанням владою надані дозволи на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та її затвердження.
Ухвалою судді слідчого Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 24.02.2020 року по справі № 548/280/20 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, прокурора у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, - задоволено повністю, зобов`язано уповноважену особу Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_4 від 13.12.2019 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Як вже вказувалося вище, подана 13.12.2019 року заява потерпілого ОСОБА_4 містить дані, щодо вчинення посадовими особами Хорольської міської ради зловживання владою при здійсненні приватизації землі ОСОБА_6 . Такі дії посадових осіб Хорольської міської ради як вважаэ заявник підпадають під дію ст. 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем», але аж ніяк не можуть бути кваліфіковано по ст. 356 КК України «Самоправство».
Очевидно, що при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Хорольського районного суду ОСОБА_1 від 24.02.2020 року (справа № 548/280/20), мотивувальна частина якої теж вказує на ознаки саме ст. 364 КК України, а не ст. 356 КК України були порушені норми ст. 214 КПК України та положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139.
11.04.2020 року заявником як представником потерпілого ОСОБА_4 слідчій СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 рекомендованим листом було направлено клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року зі ст. 356 КК України на ст. 364 КК України.
Постановою від 21.04.2020 року за підписом слідчої Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 выдмовлено у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року зі ст. 356 КК України на ст. 364 КК України від 11.04.2020 року.
Заявник вважає, що слідчою Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_8 при винесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації злочину, поданого у межах досудового розслідування кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі формального відношення до своїх посадових обов`язків, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних, зокрема змісту заяви про злочин ОСОБА_4 .
А тому заявник вважає, що слідчим Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_7 при відмові у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації злочину при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року порушено права потерпілого ОСОБА_4 та порушено вимоги ст. 93, 110, 220 КПК України а також ст. 214 КПК України та положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи EasyCon адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги з викладених в ній мотивів, наполягав на її задоволенні.
Слідчий СВ Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
В порядку ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарги проводився у її відсутність.
Заслухавши пояснення скаржника, матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у провадженні органу досудового розслідування - слідчого слідчого відділення Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року, внесено до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України.
10.04.2020 року адвокатом ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 56, 220 КПК України слідчому у зазначеному кримінальному провадженні подане клопотання про виконання певних процесуальних дій, зокрема:
- належним чином кваліфікувати дії винних осіб у кримінальному провадженні та внести зміни до ЄРДР щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ст. 356 на ст.. 364 КК України;
24.04.2020 року адвокатом - представником потерпілого ОСОБА_3 отримано постанову слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 21.04.2020 року про відмову в задоволенні клопотання.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, ч. 4 ст. 38 КПК України вимагає від органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР, окрім іншого, вноситься попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Так однією з складових відомостей, які слідчий(прокурор) вносять до ЄРДР є попередня кваліфікація. Тобто зважаючи на той факт, що відомості (фабула та кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має в іншу кваліфікацію.
На даний час в даному кримінальному провадженні не здійснено жодних дій з досудового слідства, які б могли свідчити про те, що попередня правова кваліфікація, яка внесена до ЄРДР є невідповідною або діяння має іншу кваліфікацію.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У цьому випадку, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Належною правовою процедурою є та, яка передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, адже відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» не допускається постановлення судових рішень, які спрямовані на зобов`язання до вчинення дій, які не є обов`язковими за законом.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя аналізуючи питання дотриманням прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу, у цьому кримінальному провадженні, в світлі обставин викладених у скарзі бере до уваги таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий та прокурор, як і слідчий суддя та суд, здійснює оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).
Як наслідок, слідчий суддя не уповноважений надавати вказівки слідчому та прокурору на те, як саме та у який спосіб вони мають оцінювати ті чи інші докази за своїм внутрішнім переконанням, який доказ ураховувати, який ні, в якій саме частині, та як саме сприймати в своїй сукупності.
Фактично заявник, у цій ситуації, має бажання аби слідчий суддя наперед установив факт того, що певні докази мають наперед встановлену силу, що є неприйнятим у світлі ст. 94 вказаного Кодексу.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга з даного питання не підлягає задоволенню, так як у ході здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у світлі норм діючого КПК України, факт порушення прав заявника та вимог КПК України, які цими нормами регламентуються на досудовому провадження суб`єктом оскарження установлений не був.
Виходячи з положень ст.303 КПК України, не підлягає до задоволення вимога скаржника про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР за № 000103 від 06.03.2020 року, з ст. 356 КК України на ст. 364 КК України.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1