УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання вбачається, що на початку грудня 2019 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , отримавши інформацію, про те, що за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 є, можуть знаходитись грошові кошти у великій кількості, та маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, вступив у попередню змову із раніше знайомим йому ОСОБА_7 .

Зорганізувавшись для спільної злочинної діяльності, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах, та в невизначений час, з метою подальшого використання при скоєнні розбійного нападу,заздалегідь заготовили маски з прорізами для очей, рукавички, мотузку, газовий балончик, ліхтар, поліетиленові кульки та пістолети, які зберігалипри собі в особистих речах, при цьому визначили день для вчинення розбійного нападу на 16.12.2019, а саме нічний час.

Так, 15.12.2019 визначившись з об`єктом розбійного нападу,у вечірній час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою вчинення розбійного нападу на родину ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу,на невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі з м. Одеси виїхали до Таїровської с/р, Овідіопольського району, Одеської області.

Приблизно о 02 год. 10 хв., 16.12.2019 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння грошовими коштами та майном ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, зупинилися в кількох метрах від будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є, де готуючись до вчинення розбійного нападу одягли заздалегідь заготовлені маски з прорізями для очей та рукавички.

В свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , взяли з собою заготовлені заздалегідь пістолети, з метою подавлення волі потерпілого під час нападу на нього. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , попрямували до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 .

В подальшому, вказані особи, через паркан незаконно проникли у двір будинку, а потім через незачинені вхідні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , незаконно проникли до будинку з метою вчинення розбійного нападу.

В цей час, ОСОБА_6 почувши сторонні звуки на першому поверсі свого будинку та маючи намір з`ясувати причини, підійшов к сходам, які ведуть з другого поверху на перший поверх та побачив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , обличчя яких було закрите масками.

При цьому в руках ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тримали пістолети, ОСОБА_6 сприйняв побачене, як незаконне проникнення до його житла, з метою вчинення розбійного нападу як реальну загрозу своєму життю.

Проте, 16.12.2019 о 02 год. 31 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були затримані на місці події за адресою: АДРЕСА_1 є.

Під час розслідування керуючись ст. 236 КПК України щодо виконання ухвалпро дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, з метою збереження та недопущення знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а також фіксації вчинення кримінальних правопорушення останнім, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження,16.12.2019 проведено обшуки за місцем проживання підозрюваних, їх родичів, транспортних засобів а також осіб, які ймовірно причетні до скоєння вказаних та аналогічних злочинів,

Так, 21.12.2019, в ході проведення обушуку домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 ,за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, обов`язок повідомлення такої особи про дату та час судового засідання покладався на слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019здійснюється, зокрема за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, враховуючи, що в результаті проведення обшуку було вилучено предмети, які можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого категорії речових доказів, оскільки таке майно могло бути набуто кримінально-протиправним шляхом, а відтак на теперішній час наявна необхідність в перевірці правомірності їх перебування у зазначеної в клопотанні особи, що свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для арешту майна, оскільки наявні достатні підстави та розумні підозри вважати, що вилучені речі відповідають критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, з огляду на розумність та співрозмірність арешту майна та його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане стороною обвинувачення є обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а відтак таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000632 від 05.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 187, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, що було вилучено 21.12.2019 в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , саме на:

-саморобний вибуховий пристрій, виготовлений на основі корпусу гранати Ф-1 та фрагменту із запалювальної трубки з приєднаними сірниками;

-саморобний вибуховий пристрій, виготовлений на основі протитанкової гранати РПГ - 40 споряджений фрагментом запалювальної трубки з приєднаними сірниками;

-запал ручної гранати протитанкової гранати РПГ 40;

-фрагмент тротилової шашки, масою 166 гр.;

-тротилова шашка, конічної форми, масою 732 гр.;

-набої в кількості 171 шт., калібру 7,62 мм;

-набої в кількості 10 шт., калібру 7,62х25 мм.;

-набої в кількості 5 шт., калібру 7,62х54 мм.;

-предмет зовні схожий на гвинтівку Мосіна, з одним набоєм;

-саморобний пристрій з дерев`яною рукояткою, зовні схожий на пістолет.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1