Справа № 333/3714/19
Пр. №1-кп/333/534/19
ВИРОК

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2018 року ОСОБА_7 , будучи абонентом комп`ютерної мережі інтернет - провайдера ТОВ «Діанет», який надає телекомунікаційні послуги доступу до внутрішньої локальної мережі та глобальної мережі Інтернет у м. Запоріжжя, маючи надану провайдером ІР-адресу - НОМЕР_1 , володіючи відповідними навичками роботи з електронно- обчислювальними машинами (комп`ютерами), діючи умисно, посягаючи на інформацію, що знаходиться в автоматизованих системах, самочинно, без дозволу гр. ОСОБА_8 , не маючи на це ні дійсного ні передбаченого права, шляхом підбору паролів, вирішив вчинити несанкціоноване втручання в особистий кабінет потерпілого, на його обліковий запис, у соціальній мережі «Facebook».
Так, 02 грудня 2019 року, о 05 годині 39 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи. умисно, з метою несанкціонованого втручання в роботу електронно- обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, використовуючи належний йому персональний комп`ютер з mас-адресою EO-B9-A5-9C-EF-11, який надає можливість доступу до мережі Інтернет, з внутрішньою ІР - адресою НОМЕР_1 , шляхом незаконних операцій, самочинно, без дозволу власника, несанкціоновано втрутився до роботи комп`ютерної мережі, а саме до особистого кабінету потерпілого, на його обліковий запис у соціальній мережі «Facebook», методом перебору ідентифікаційних даних, а саме логіна та пароля, успішно пройшов автентифікацію й незаконно отримав право доступу та керування особистим кабінетом гр. ОСОБА_9 у соціальній мережі «Facebook» який розташований за гіперпосиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після цього, видаючи себе за цього авторизованого користувача поставив «лайк», (умовний вираз схвалення матеріалу) на сторінці «Keshbek», ( яка присвячена криптовалюті, гіперпосилання «ІНФОРМАЦІЯ_3 »), якою керує особа з обліковим записом « ОСОБА_10 » («http://www.facebook.eom/oleg.pleten.7»). Вхід до профілю сторінки заявника відбувся 02.12.2018 з ір-адреси НОМЕР_1 провайдера ТОВ «Діанет», яка зареєстрована за гр. ОСОБА_11 . Дії громадянина ОСОБА_7 призвели до витоку інформації, яка виражається в тому, що останній отримав доступ до всіх конфіденційних даних потерпілого, в тому числі до його особистих повідомлень та порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, яка виражається в тому, що інформація з облікового запису гр. ОСОБА_8 повинна була надходити йому, а в період несанкціонованого втручання надходила гр. ОСОБА_11 .
Після вищевказаних дій ОСОБА_7 , з метою конспірації своїх злочинних дій, здійснив вихід з «особистого кабінету» ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує 1 ст. 361 КК України, як несанкціонована втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, що призвело до витоку та порушення встановленого порядку маршрутизації інформації.
В судовому засіданні представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, в обсязі підозри. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 10200 грн.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про примирення виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується а він, обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та, що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_6 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального кодексу України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26.06.2019 між потерпілим представником потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

На підставі угоди про примирення ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 12 200 грн.

Речові докази:

- ноутбук фірми «Asus G53S» в корпусі чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1