справа № 399/254/20
провадження № 1-кп/399/37/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 05 квітня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка хутору Паризький, Верхнєдонського району Ростовської області, Російської Федерації, громадянки України, росіянки, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
31 березня 2020 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
05 квітня 2020 року, близько 14.00 години, ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшла до домоволодіння, належного ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зі сторони дороги по АДРЕСА_1 , пройшла на неогороджену та не забезпечену від стороннього доступу територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення дверей, які не були зачинені на запираючий пристрій, проникла в приміщення сараю вказаного домоволодіння, де руками спіймала і сховала до принесеної із собою сумки належних ОСОБА_5 одну качку породи «Шипун» вартістю 135 гривень та одну курку породи «Несушка» вартістю 95 гривень за одну курку. Після чого ОСОБА_4 із викраденим вийшла із приміщення зазначеного сараю у двір домоволодіння, де її дії помітила ОСОБА_5 , яка словесно почала вимагати у ОСОБА_4 припинити протиправні дії. Проте остання, усвідомлюючи, що її злочинні дії стали помітними та зрозумілими ОСОБА_5 , не бажаючи відмовлятись від свого злочинного наміру, продовжила викрадення майна потерпілої відкрито, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та розпорядилась викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 230 гривень.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання за викликом не прибула, однак завчасно надіслала до суду заяву, відповідно до якої просить судові засідання із розгляду кримінального провадження проводити у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Прохала винести вирок відповідно до чинного законодавства.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілої, оскільки за її відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч.3 ст. 186 КК України визнала повністю та суду пояснила, що дійсно 05.04.2020 року близько 14.00 години відкрито вкрала у ОСОБА_5 одну качку та одну курку за обставин, викладених в описовій частині даного вироку.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_4 повторно відкрито викрала чуже майно з проникненням у інше приміщення майно потерпілої ОСОБА_5 , а тому суд кваліфікує її дії за ч.3 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 186 КК України, доведена повністю.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є тяжким злочином, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілій.
Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а також те, що від злочину тяжких наслідків не настало.
Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше судима, повторно вчинила кримінальне правопорушення, після постановлення попереднього вироку, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, незаміжня, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно із ст. 67 КК України судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, повне визнання своєї вини, її щире каяття, вчинення кримінального правопорушення в період іспитового терміну за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч.2 ст. 50 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченій потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України за сукупність вироків, враховуючи, що встановлений судом злочин обвинувачена вчинила в період іспитового строку, згідно вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2020 року. Підстав для застосування, при призначенні покарання, положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000103 відсутні.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні № 0000103 суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 370, 373- 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити покарання:
За ч.3 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2020 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати із дня затримання ОСОБА_4 у порядку виконання даного вироку.
Речові докази:
- 1 качку породи «Шипун» віком 1 рік, вагою 2 кілограми, коричнево-білого окрасу та 1 курку породи «Несушка», віком 1 рік, вагою 2 кілограми, чорного окрасу, вилучених 05.04.2020 року в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_3 залишити у володінні та користуванні потерпілої ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1