УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2019 Справа №607/25297/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу представника потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілого у кримінальному провадженні №0001872 від 03.07.2018 року ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року.

В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_4 вказав, що у провадженні СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження №0001872 від 03.07.2018 року за ч.1 ст. 135 КК України, предметом розслідування якого були наступні обставини.

Із 22.01.2018 року до 05.02.2018 року ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні в амбулаторії №6 сімейного лікаря ОСОБА_6

06.02.2018 року, біля 13 години, з ініціативи зав. амбулаторії № 6 КНП «ЦПМСД» ОСОБА_7 , для встановлення стану здоров`я ОСОБА_3 до нього за адресом АДРЕСА_1 прибули завідувач консультативно-діагностичним відділенням поліклінічного відділу поліклініки КНП «МКЛ №3 ТМР» ОСОБА_8 , ортопед ОСОБА_9 , лікарі-неврологи консультативно-діагностичного відділення поліклінічного відділу КНП «МКЛ №3 ТМР» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , лікар ОСОБА_6 , які не дивлячись на скарги ОСОБА_3 на загальну слабкість від перенесеної ГРВІ, головокружіння, головний біль, біль в суглобі, періодичні болі в животі, епігастральній ділянці, схуднення (тиск 140 на 90) зробили висновок, що ознаки тимчасової непрацездатності пацієнта відсутні, листок непрацездатності №302713 закрити, до праці приступити 07.02.2018 року. За наслідками консиліуму (з 13 до 15 год.) був складений письмовий протокол, який підписаний вищевказаними медичними працівниками, які після цього покинули ОСОБА_3 за місцем його проживання.

Далі, біля 16 години 06.02.2018 року, хворий потерпілий ОСОБА_3 викликав швидку медичну допомогу та був госпіталізований в 2-ге неврологічне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні з діагнозом церебрально-судинний криз та проходив стаціонарне лікування до 28.09.2018 року.

У своєму повідомленні про вчинення кримінального правопорушення та показах ОСОБА_3 стверджує, що ним наведені об`єктивні та достатні дані, підтверджені письмовими доказами, які свідчать, що дії медичних працівників КНП «ЦПМСД» та КНП «МКЛ №3 ТМР» підпадають під кримінально-правову кваліфікацію ст. 135 КК України «Залишення в небезпеці», ст. 136 КК України «Ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані».

Скаржник вказав, що 18.10.2019 року, при розгляді скарги слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, він дізнався, що постановою від 31.07.2019 року кримінальне провадження №0001872 від 03.07.2018 року закрите.

Адвокат ОСОБА_4 вказав, що вважає постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року передчасною та невмотивованою, оскільки слідчим не було в повній мірі досліджено обставини справи, не здійснено одночасних допитів свідків з потерпілим з причин розбіжностей у їхніх показаннях, а саме встановлення лікарями консиліумі в 15 годин відсутності ознак тимчасової непрацездатності 06.02.2018 року і в той же час наявності в 16 годин 06.02.2018 року причин для госпіталізації ОСОБА_3 . Також, слідчий не здійснив допиту працівників швидкої допомоги, лікарів 2 неврологічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні, які госпіталізували та в подальшому лікували ОСОБА_3 .

Також, скаржник вказав, що слідчий у кримінальному провадженні не провів жодного аналізу, підстав для ініціювання нелікуючим лікарем ОСОБА_6 , а саме завідувачем амбулаторії № 6 КНП «ЦПМСД» ОСОБА_7 консиліуму лікарів саме 06.02.2018 року та причин термінової організації виїзду за адресою місця проживання ОСОБА_3 , для встановлення стану здоров`я останнього, який лише з 22.01.2018 року (15 днів) під наглядом лікаря ОСОБА_6 перебував на амбулаторному лікуванні.

Крім цього, слідчим не проаналізовано зміст медичних документів 2 неврологічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні, в яких описано перебіг захворювання ОСОБА_3 після госпіталізації, а також не розглядалось питання можливості призначення судово-медичної експертизи визнання консиліумом тимчасової відсутності ознак непрацездатності і в той же час наявності підстав для його госпіталізації.

Скаржник вказав, що слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, всупереч ч.5 ст. 110 КПК України, не навів належного обґрунтування мотивів прийняття постанови про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, не здійснив посилання на зібрані матеріали кримінального провадження, не дав правової оцінки наявності в діях окремих медичних працівників КНП «ЦПМСД» та КНП «МКЛ №3 ТМР» інших складів злочинів, зокрема ст. 136 КК України.

Адвокат ОСОБА_4 вказав, що допитані 26.11.2018 року як свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 . ОСОБА_9 надали свідчення, що консиліум на дому ОСОБА_3 відбувся з ініціативи зав. амбулаторії № 6 КНП «ЦПМСД» ОСОБА_7 . Допитані 15.07.2019 року як свідки ОСОБА_7 та сімейний лікар ОСОБА_6 заявили, що консиліум на дому призначили лікарі вторинного рівня КНП «МКЛ №3 ТМР», хто саме не пригадують. Тому, з метою усунення суперечностей, на думку скаржника, необхідно провести одночасний допит свідків, покази яких місять суперечності, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Крім цього, слід допитати члена консиліуму на дому ОСОБА_10 .

Також, на думку скаржника, слід допитати лікарів швидкої допомоги, які 06.02.218 року доставляли ОСОБА_3 в приймальне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні, лікарів приймального відділення, які ОСОБА_12 та лікарів 2-го неврологічного відділення, які лікували ОСОБА_3 .

Крім цього, адвокат ОСОБА_4 вказав, що слід допитати матір та сина ОСОБА_3 про перебіг його захворювання, отримати у слідчого судді дозвіл на тимчасовий доступ до медичних документів ОСОБА_3 , оригіналу консиліуму.

Із наведених підстав адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали, просять її задовольнити у повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив, а тому слідчим суддею визнано можливим розглянути скаргу у його відсутності, відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

ОСОБА_3 є належною особою, яка вправі оскаржувати постанову про закриття кримінального провадження, оскільки відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення внесено за його заявою та він, згідно матеріалів кримінального провадження, є потерпілою особою у кримінальній справі.

Слідчий суддя приймає до уваги твердження скаржника про те, що про оскаржувану постанову він дізнався 18.10.2019 року в ході розгляду його скарги слідчою суддею Тернопільського міськрайонного суду та у десятиденний строк звернувся із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року, а тому ним не пропущений строк оскарження вказаної постанови.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження №0001872 від 03.07.2018 року за ч.1 ст. 135 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення внесені за заявою ОСОБА_3 , який повідомив, що 06.02.2018 року його залишили в небезпеці медичні працівники комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» та комунального некомерційного підприємства «Міська комунальна лікарня №3 Тернопільської міської ради».

31 липня 2019 року слідчим СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року, оскільки досудовим розслідуванням встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 31.07.2019 року слідчим наведено покази лікарів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили, що під час проведення консиліуму стан здоров`я ОСОБА_3 був задовільним і тому по факту проведення консиліуму було прийнято рішення про відсутність ознак тимчасової непрацездатності ОСОБА_3 . На підставі вказаних показів слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 135 КК України.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2019 року слідчим у вказаній постанові не викладено суть заяви особи, яка звернулась із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, не вказано яке кримінальне правопорушення (чи які кримінальні правопорушення) на її думку були вчиненні та якими особами. Органом досудового розслідування не вказано, про які обставини та факти зазначив заявник, які на його думку містили ознаки кримінального правопорушення та якими особами вони були вчиненні за твердження заявника.

Слідчим не вказано, які обставини були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема які із тих, про які зазначив заявник, знайшли своє підтвердження, а які ні. Не надана правова оцінка встановленим обставинам, фактам та діям осіб, діяльність (бездіяльність) яких підлягала перевірці, зокрема щодо наявності чи відсутності в їх діях ознак кримінального правопорушення.

В оскаржувані постанові слідчий обмежився лише викладом змісту пояснень двох свідків (лікарів): ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які допитувались у кримінальному провадженні та на підставі їх пояснень прийшов до переконання про відсутність складу кримінального правопорушення, прийнявши рішення про закриття кримінального провадження, що не може свідчити про повноту та об`єктивність проведеного досудового розслідування і мотивованість прийнятого рішення.

Крім цього, органом досудового розслідування не виконано вимоги ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 04.03.2019 року, яка вказала про необхідність встановлення та допиту працівників бригади швидкої допомоги, які 06 лютого 2018 року госпіталізували потерпілого в друге поліклінічне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні, не допитано лікуючого лікаря вказаного закладу, який проводив обстеження ОСОБА_3 та щодо подальшого його лікування, з приводу стану здоров`я останнього та чи був цей стан небезпечним для життя та чи виник він раптово, або ж передував госпіталізації.

Також, слідчим не виконано вимогу слідчого судді про витребування медичної документації ОСОБА_3 , не співставлено її із показаннями допитаних свідків та не надано медичній документації належної оцінки.

У заяві-повідомленні про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 повідомляв про вчинення щодо нього кримінального правопорушення передбаченого ст. 136 КК України, однак із даного приводу слідчим не наводиться жодних мотивів про наявність чи відсутність у діях лікарів складу вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин справи, а тому постанова слідчого від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001872 від 03.07.2018 року під час якого слід врахувати вимоги, зазначені у мотивувальній частині даної ухвали, а також попередньої ухвали слідчого судді ОСОБА_13 від 04.03.2019 року, якою скасовувалась постанови про закриття кримінального провадження, визначити повний обсяг слідчих та процесуальних дій та після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення, виходячи із встановлених фактичних обставин, зібраних доказів та вимог, як кримінального, так і кримінально-процесуального законодавства України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілого у кримінальному провадженні №0001872 від 03.07.2018 року ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчої СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року скасувати.

Копію даної ухвали разом із матеріалами кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 року направити до СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1