ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №201/8648/17-к
Провадження № 1-кп/201/243/2020
УХВАЛА
21 січня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0001385 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, 07.03.2017, прблизно о 02-00 годині, ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин з матір`ю ОСОБА_8 , під час словесної сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_8 .

Того ж дня, тобто 07.03.2017 року, приблизно в 02 годин 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, де мешкає, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схопивши знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме металеву трость, наніс не менше 10- ти ударів вказаним предметом в область голови, тіла та кінцівок ОСОБА_8 , чим завдав останній тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми: синці у виличних ділянках, розповсюджений інфільтруючий крововилив з вираженим внутрішньо- та позаклітинним гемосидерозом, вираженою продуктивною запальною реакцією м`яких покривних тканинах голови у тім`яній ділянці ліворуч з переходом на скроневу ліворуч, слабко виражений вогнищевий інфільтруючий крововилив з помірним внутрішньоклітинним гемосидерозом та проявами продуктивної запальної реакції у правому скроневому м`язі, масивні крововиливи з вираженими організацією та васкулярізацією, внутрішньо- та позаклітинним гемосидерозом на одній з поверхонь твердої мозкової оболонки з правої тім`яної ділянки, з ділянки мозочку праворуч, з лівої тім`яної частки, з лівої та правої лобних часток, крововиливи під м`які мозкові оболонки, набряк головного мозку, поодинокі мікрогеморагії у його речовині; внутрішньо шкіряний крововилив на правому плечі та численні синці на молочних залозах, на передній черевній стінці і верхніх кінцівках, крововилив у м`які тканини у проекції вищезазначеного синця по передній поверхні правого передпліччя у середній третині.
Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від внутрішньочерепної травми, яка ускладнилася крововиливами над та під оболонки головного мозку, у речовину головного мозку і набряком речовини головного мозку.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження була проведена судово-медична експертиза № 804 від 02.06.2017, за фактом смерті ОСОБА_8 , якою встановлено причин смерті, тяжкость та характер тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні представником потерпілого заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи померлої з тих підстав, що висновок експерта № 804 від 02.06.2017 містить описки та неточності , опис стану відповідно до медичної документації ОСОБА_8 викладений не послідовно та не хронологічно, а також він є суперечливим, оскільки в ньому не вірно зазначено рік народження та ще при цьому російською мовою (1961 г.р.).

Прокурор підтримав клопотання представника потерпілого, проти чого заперечував обвинувачений та його захисники, посилаючись на затягування судового розгляду і неможливістю проведення експертизи без наявності медичних документів.

Суд, вислухавши думку учасників, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч. 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
В ході досудового розслідування кримінального провадження була проведена судово-медична експертиза № 804 від 02.06.2017, за фактом смерті ОСОБА_8 , якою встановлено причин смерті, тяжкость та характер тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування представником потерпілого клопотання про призначення повторної експертизи не заявлялося.
У клопотанні представника потерпілого, яке вирішується, порушені питання, які вже були предметами дослідження. В даному клопотанні не наведено належних доказів щодо сумнівів у правильності висновків експерта у звязку з їх необгрунтованістю, або недоведеністю, не порушено інших питань, не вказано процесуальні норми, які порушено експертом та в чому полягає істотність цих порушень.
За таких обставин, суд вважає безпідставним призначення повторної експертизи, оскільки заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості експертизи, питання викладені в ньому вже були поставлені перед експертами і їх висновки містять відповіді на них, а тому суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає.
Крім того, суд вважає, що повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження, оскільки труп останньої поховано більше трьох років тому.

Що стосується доводів представника потерпілого про не обґрунтованість висновку експерта за наявності в ньому описок, зроблених при опису даних з медичної документації яка не стосується саме безпосередньо дослідження трупу, то суд не приймає їх до уваги, оскільки зазначені описки на висновок експерта очевидно не впливають.

Що стосується клопотання представника потерпілого в частині поставлення експерту в питання, чи знаходяться в прямому причинному зв`язку проведення спинномозкової пункції 13.03.2017 з виникненням підгострої субдуральної гематоми зліва, або смертю ОСОБА_8 , то суд вважає, що дане питання можливо вирішити шляхом допиту спеціаліста.

Крім того, в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до медичних карток стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 та дослідження КТ головного мозку від 14.03.2017 № 02495, з їх вилученням для приєднання до матеріалів судової справи відносно ОСОБА_3 .

Прокурор підтримав клопотання представника потерпілого, проти якого заперечували обвинувачений з захисниками, посилаючись на його необґрунтованість.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого з наступних підстав.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).
Крім того, п. 11, ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено право потерпілого, зокрема, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Згідно ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення таких дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Отже, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).
Таким чином, представник потерпілогоненаділений правом звернення з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку ст.ст. 159-160 КПК України,
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що клопотання представника потерпілого подано без додержання вимог КПК України і беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 цього Кодексу, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 даного Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження є доречним відмовити в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 169 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про призначення повторної судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 відмовити.

В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до медичних карток стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 та дослідження КТ головного мозку від 14.03.2017 № 02495, з їх вилученням для приєднання до матеріалів судової справи відносно ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде проголошено 24.01.2020 о 14-10 годині.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1