ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, працюючого старшим охоронцем ПП «Явір 2000», із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню № 0003085,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 лютого 2020 року.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.
08.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0003085, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
Враховуючи, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявності ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, такі як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вживати будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання; а також те, що стороною обвинувачення доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя прийшов до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Посилається на те, що стороною обвинувачення не надано допустимих доказів в обґрунтування підозри чи ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вважає, що судом не було враховано те, що підозрюваний хворий (кіста нирки) і проживає з матір`ю, яка тяжко хвора, тричі проходила хіміотерапію, перебуває на третій групі непрацездатності та схильна до втрати свідомості. Зазнає, що ОСОБА_5 проживає і зареєстрований за постійною адресою, в родині нижчій за середній рівень забезпечення, має добру репутацію, постійне місце роботи, характеризується позитивно, раніше не судимий.
Вказує, що судом не надано належної оцінки тому, що:
- надані до клопотання слідчого копії матеріалів кримінальної справи не завірені належним чином, відповідно до вимог закону;
- в матеріалах справи відсутні належні підстави для проведення процесуальних дій конкретними слідчими чи прокурорами;
- при складанні протоколів впізнання особи слідчим не було зазначено, що потерпілий і свідок заявив, що ОСОБА_5 нікого не застосовував насильства та телефон не викрадав;
- при складанні протоколу затримання, в порушення ст. 208 КПК України, проведено обшук підозрюваного слідчим ОСОБА_8 за участі жінки в якості понятої, що є недопустимим, а сам протокол не підписаний слідчим та не зазначено конкретних та належних підставі затримання підозрюваного.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Зазначили, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а ризики, на які вказують слідчий та прокурор, не доведені та безпідставні.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника з мотивів, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що саме ОСОБА_5 , вчинив зазначене кримінальне правопорушення.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, 08 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003085 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в невстановлений слідством час, перебуваючи в невстановленому досудовим слідством місці, вступив у попередню змову з раніше знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 , розподіливши ролі у вчиненні даного кримінального правопорушення, направились до центральної частини м. Дніпро.
Перебуваючи у м. Дніпро, ОСОБА_10 , приблизно о 01 годині 45 хвилин, зупинив автомобіль «АЗЛК 21412», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу буд. 2 по вул. Гоголя, висадив співучасників злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , а сам залишився у автомобілі «АЗЛК 21412».
ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 08 грудня 2019 року о 01 годині 45 хвилин, перебуваючи на вказаному місці, побачили потерпілого ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_11 завдав по одному удару кулаком по голові потерпілому , той побіг та втративши рівновагу, впав. Підійшовши до нього, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 нанесли декілька ударів, подавивши таким чином його супротив, обшукали кишені одягу і заволоділи мобільний телефон марки iPhone моделі 6S, взяв його та разом із іншими співучасниками злочину побіг до автомобіля «АЗЛК 21412», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому чекав ОСОБА_10 , та з місяця вчинення злочину зникли.
В цей же день ОСОБА_5 затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
09 грудня 2019 року слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на строк 60 днів.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. 193, ст. 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується.
Вимогами ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з ухвали, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні.
Так, суд належним чином не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України, в якому не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно клопотання слідчого, зазначено ризики, як можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків з метою уникнення покарання або знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження.

Однак клопотання слідчого не містить доказів доведення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи зазначене, дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, його матері, яка хворіє на тяжку хворобу, відсутність крім Бобилева інших членів родини, наявність міцних соціальних зв`язків, а також те, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та буде відповідати завданням кримінального провадження, тому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, ухвала скасуванню з постановленням нової.
На підставі ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підозрюваного ОСОБА_5 покласти обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті на відповідний строк.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 404, 405, 407, 411, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - скасувати.
Постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , строком до 09 лютого 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора;
- не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3