Справа № 639/257/20
Провадження № 1-кс/639/174/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ув`язненого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав,-

ВСТАНОВИВ:
20.01.2020 року ув`язнений ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконним його в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування своєї скарги ув`язнений зазначив, що 14.11.2019 року Харківським районним судом Харківської області відносно нього був винесений вирок за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з 23.06.2017 року. Крім того, відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання до покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.06.2017 року по день набрання вироком законної сили. У випадку відбуття покарання до вступу вироку в законну силу, звільнити його з-під варти. У зв`язку з цим, на думку заявника, він є особою, яка позбавлена свободи за відсутністю рішення суду, на підставі чого подальше тримання його під вартою є незаконним.
Ув`язнений ОСОБА_4 в судовому засідання доводи поданої скарги підтримав у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилалася, що на даний час наявне судове рішення, на підставі якого ОСОБА_4 тримається під вартою, що відповідно свідчить про необґрунтованість поданої скарги.

Представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності та просила відмовити у задоволенні скарги з огляду на її необґрунтованість.

Вислухавши думку прокурора, пояснення ув`язненого, дослідивши зміст поданої скарги про незаконність утримання особи під вартою, матеріали судової та особової справ, надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 25.04.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний у вигляді особистого зобов`язання. Вирок набрав законної сили 26.05.2017 року. Кінець строку призначеного покарання 23.07.2020 року.
Відповідно до рапорту о/у Липецького ВП ГУНП в Харківській області від 23.06.2017 року ОСОБА_4 було затримано 23.06.2017 року о 18:30 в порядку виконання вироку суду.
14.11.2019 року вироком Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.04.2017 року, більш суворим покаранням, що призначене цим вироком.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з 23.06.2017 року. Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк відбуття покарання у період з 23.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі відбуття строку покарання до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , звільнити з-під варти.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обиралась. Даний вирок не набрав законної сили,оскільки оскаржується в апеляційному порядку .
Згідно 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вимогами ч.1 ст.533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Як встановлено під час судового розгляду, вирок Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2019 року не набрав законної сили, ОСОБА_4 на теперішній час відбуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» покарання, призначене йому вироком цього ж суду від 25.04.2017 року. При цьому строк покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 не відбутий (кінець строку 23.07.2020 року).

При розгляді справи в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя не досліджує законність судових рішень, а лише перевіряє законність підстав утримання особи під вартою.
Виходячи із вищевикладених обставин, доводи скарги ув`язненого ОСОБА_4 щодо незаконності його утримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1