Справа № 175/1414/20
Провадження № 1-кс/175/383/20
У Х В А Л А
Іменем України

23 квітня 2020 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не військовозобов`язаного, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
яке надійшло до суду 23 квітня 2020 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000529 від 21.04.2020 року, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання,
В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000529 від 21.04.2020 року відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, 23 квітня 2020 року є підпис підозрюваного та його захисника про вручення зазначених документів.
Підозрюваний був затриманий 21.04.2020 року та доставлений до зали суду під конвоєм.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 21 квітня 2020 року ОСОБА_5 , в період часу з 14.00 до 14.30 год., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до приміщення сараю (сховища), розташованого поблизу житлового будинку, що у АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, за допомогою зусиль рук та металевого предмету, пошкодив навісний замок, проник до сараю, який належить ОСОБА_7 , звідки викрав належне останньому майно: мотокосарку «Темп» БК 3200 та електродриль «CRAFT» CBH-626. Після цього, розуміючи, що його протиправні дії були виявлені ОСОБА_7 , та носять відкритий характер, незважаючи на це, усвідомлюючи свої протиправні дії, та бажаючи настання наслідків, не зупиняючись на досягнутому, з метою відкритого заволодіння чужим майном, відштовхнув від себе потерпілого ОСОБА_7 , схопив до рук мотокосарку «Темп» БК 3200 та електродриль «CRAFT» CBH-626, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7
21.04.2020 відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000529, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.186 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з проникненням у сховище, кваліфікуються за ч. 3 ст. 186 КК України.
Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене від 4 до 8 років позбавлення волі, тому тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний може також розглядатись як ризик переховування від суду.
Прокурор у судовому засідання клопотання підтримала, вважає, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та не можливо застосувати відносно нього більш м`яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.
Захисник у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, домашній арешт.
Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, просив обрати домашній арешт.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.
22.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.186 КК України.
Надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі.
До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1ст. 177 КПК України, а зокрема: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1ст. 176 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.
А тому, враховуючи положення вищевказаної Конвенції, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 відповідно до ст..89 КК України раніше не судимий, має місце проживання, на утриманні маючий малолітню дитину 2009 року народження, слідчий суддя вважає клопотання слідчого задовольнити частково та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду за кожним викликом; не залишати місце фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, оскільки даний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці - до 23 червня 2020 року включно з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або судді за першою вимогою;
- не залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Дата закінчення дії ухвали 23 червня 2020 року.
Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1