Ленінський районний суд м.Харкова
В И Р О К
Іменем України
24 червня 2020р. Справа №642/2620/20 Провадження 1-кп/642/117/20
Суд у складіГоловуючого судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;
За участі сторін:Прокурора ОСОБА_3 . Захисник ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, громадянина України, українеця, із повною загальною середньою освітою, судимий згідно статті 89 КК України, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, фактично мешкаючий за адресою АДРЕСА_1 , у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на збут наркотичного засобу «метадон», домовився з громадянином ОСОБА_6 щодо збуту вказаного наркотичного засобу масою приблизно 1 грам.

21.03.2017 року в період часу з 13 години 25 хвилин по 15 годину 10 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля супермаркету «Дігма», за адресою: м. Харків, пр-т. Олександрівський, 99, незаконно збув гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , полімерний пакунок з кристалічною речовиною білого кольору, а іншу частину наркотичного засобу ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 11.04.2017 року в період часу з 14 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 21, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 650 (шістсот п`ятдесят) гривень.

В судовому засіданні прокурор надав укладену з обвинувачуваним ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості за ч.1 ст.307 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди.

Сторони скріпили своїми підписами угоду 24.06.2020 року, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку ухваленого внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України.

Таким чином, обвинувачений письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді.

Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивної за ч.1 ст.26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачуваний в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Клопотань про виклик для допиту свідків та осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявив. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Суд вважає, що обсяг обвинувачення та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 , що викладені в обвинувальному акті за ч.1 ст.307 КК України знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даної справи, суд вважає обвинувачений ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - а саме: незаконний збут наркотичного засобу.

Сторонами угоди правильно кваліфіковані як злочин, яким шкоди завдано лише державним та суспільним інтересам, і щодо яких допускається укладення угоди згідно з ч.4 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченої з`ясовано, що ОСОБА_5 є не судимою особою. Дії ОСОБА_5 свідчать про наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та сприяння розслідування. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, сторони при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахували характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд вважає, за можливе її затвердити з ухваленням вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винної в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів обвинуваченого в майбутньому.

Тому, до обвинуваченого має бути застосована в якості міри покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи данні особистості обвинуваченого, обставини які пом`якшують покарання, суд вважає, що означені факти дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому можливо звільнити обвинуваченого від відбуття покарання та застосувати випробувальний термін.

Питання по речовим доказам вирішити у порядку статті 100 КПК України.

По даній справі документально підтверджені витрати на проведення експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.314, 368, 373, 374, 468, 469, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду укладену 26 червня 2020 року про визнання винуватості між Прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4(чотири) роки.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього затримання з 11.04.2017 року по 14.04.2017р.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробувальним строком 3(три) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.1, 2, ч.3 п.2 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 ;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовій доказ який знаходяться у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області з підлягає знищенню з часу набуття вироку чинності, а саме:

- один опечатаний полімерний пакет у якому згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №541 від 30.03.2017 знаходиться кристалічна речовина білого кольору, - «Метадон», маса якого становить 0,0548 грам;

- один опечатаний полімерний пакет у якому згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №687 від 13.04.2017 знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка є наркотичним засобом, - «Метадон», маса якого становить 0,0491 грам;

- п`ять полімерних пакетів, перев`язаних разом однією чорною ниткою, опечатаних паперовою білою биркою, у чотирьох з яких знаходиться по одному ватному тампону, зі змивами з лівої та правої рук, а також правої передньої кишені кофти гр. ОСОБА_5 , ватний тампон з контрольним змивом та у четвертому пакеті знаходиться ватний тампон представлений у якості зразка помітки грошових купюр. Виконання вироку в даної частини доручити Холодногірському відділу головного управління національної поліції в Харківський області.

Грошові кошти у розмірі 90 (дев`яносто) гривень, а саме: грошові купюри України номіналом 10(десять) гривень серії - ПА1226865, 10(десять) гривень серії НЕ4093357, 10(десять) гривень серії -ХЗЗ927895, 20 (двадцять) гривень серії СИ0985657, 20(двадцять) гривень серії - ТЖ5423006, 20(двадцять) гривень серії - МР3857201, повернути в дохід держави. Виконання вироку в даної частині доручити Виділу державної виконавчої служби.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова, а саме: Термінал мобільного зв`язку марки «Nomi», чорного кольору, з номерами ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , у якому знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл`з номером НОМЕР_3 , термінал мобільного зв`язку марки «Nokia 1616-2», чорного кольору, з номером ІМЕІ 1) НОМЕР_4 , у якому знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_5 . Вказані докази повернути власнику.

Стягнути ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2474.00 грн.

Копія вироку негайно надати ОСОБА_5 , прокурору.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, через Ленінський районний суд м.Харкова - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1