Дата документу 28.01.2020 Справа № 336/3094/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/3094/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/119/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 cічня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину, , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди 19842 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішена доля речового доказу.

В апеляційній скарзі потерпілий просить змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення у даному провадженні; збільшити суму, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на його користь, до 78888 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачений викрав в нього значно більшу суму грошей, ніж та, що вказана у вироку, а саме в нього було викрадено 1500 доларів США, 700 євро, 15000 гривень, що є значною шкодою, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, зазначає, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду було проігноровано обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки крадіжку вчинено в кімнаті його матері, 1938 року народження, кошти зберігалися саме у неї і саме до його матері обвинувачений та члени його родини заходили у гості. А тому, відповідно до ч.2 ст.67 КК України, суд не мав права, незалежно від характеру вчиненого злочину, не визнати цю обставину такою, що обтяжує покарання.

За весь час, що минув з моменту вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу не намагався сплатити йому гроші в рахунок викраденої суми, не влаштувався на роботу, щоб довести своє щире каяття та розпочати віддавати йому викрадені кошти.

Під час судового розгляду суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення про те, що він не згоден з викраденою сумою грошей, та не надав можливості викликати свідків.

Також зазначив, що під час досудового розслідування були порушені його права як потерпілого, оскільки він не міг заявити цивільний позов, слідчий не відповідав на питання про хід розслідування справи, не давав можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, в порушення вимог ст.376 КПК України, суд надіслав йому копію вироку лише 14 грудня 2018 року.

Також потерпілий просить викликати і допитати свідка ОСОБА_9 .

Згідно з вироком суду, в денний час 12 грудня 2016 року ОСОБА_6 , керуючись умислом на крадіжку, з квартири АДРЕСА_2 , де він опинився з дозволу мешканців вказаного житла, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_8 600 доларів США і 100 євро, чим завдав потерпілому майнову шкоду в розмірі 18254 грн.

Заслухавши доповідь судді; потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, вирок, ухвалений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , вказаним вимогам закону не відповідає.
Так, згідно з вимогами ч.2 ст.349 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З матеріалів провадження вбачається, що суд ухвалив досліджувати докази в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та обмежився при дослідженні доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 /а.с.102/.
В той же час, згідно з матеріалами провадження та вироком суду, потерпілий ОСОБА_8 наполягав на тому, що ОСОБА_6 викрав в нього значно більшу суму, ніж вказана в обвинувальному акті.
Викладене свідчить про те, що потерпілий оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, а зазначення суду у вироку про протилежне суперечить матеріалам провадження.
За таких обставин, у суду не було підстав для застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, та докази у провадженні необхідно було досліджувати в повному обсязі.
Окрім того, відкидаючи показання потерпілого у вищевказаній частині, суд у вироку послався на матеріали провадження, які не досліджувались у встановленому законом порядку - зокрема на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с.92/, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Допущені судом порушення кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, оскільки перешкодили суду повно і всебічно з`ясувати обставини провадження та потягли порушення процесуальних прав потерпілого.
З врахуванням викладеного, оскаржуваний вирок суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, тому, на підставі ст.ст.407,409,412 КПК України вказаний вирок підлягає скасуванню.
Оскільки, діючи у межах, передбачених ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити вказані недоліки, скасовуючи вирок суду, враховуючи загальні засади кримінального провадження, закріплені в ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження та в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
З огляду на викладене, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі потерпілого, підлягають перевірці при новому розгляді.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3