Справа № 487/494/16-к
Провадження № 1-кп/487/32/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 369-2 КК України і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 369-2 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.06.2015, в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 30000 грн. , які належать ОСОБА_7 та були вилучені 30.05.2015 під час огляду гаражу, яким користується обвинувачений ОСОБА_4 . Посилаючись на те, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи не було доведено, що вилучені грошові кошти у розмірі 30000 грн., належать саме обвинуваченому ОСОБА_4 . При цьому, син ОСОБА_4 - ОСОБА_7 у лютому-березні 2015 було отримано та знято суму 48847 грн., відповідно до витягу з рахунку клієнта АТ «Дельта Банк» від 19.06.2015 та видатковим касовим ордером від 19.03.2015. Вказану суму коштів ОСОБА_7 залишив на зберігання у сейфі в гаражі свого батька ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим, ні особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або обвинуваченого. Тому арешт грошових коштів не відповідає вимогам ст. 170 КПК України та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив про його задоволення.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, просив в його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив вирішити на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В ході досудового розслідування, під час проведення 30.06.2015 огляду гаражного приміщення, яким користується ОСОБА_4 були виявлено та вилучено грошові кошти у загальному розмірі 30 тис. грн.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2015 (справа № 490/4989/15-к) накладено арешт, зокрема на грошові кошти на загальну суму 30.000 (тридцять тисяч) гривень, купюрами по 100 гривень, кількістю 100 штук, купюрами по 200 гривень, кількістю 100 штук.

Згідно наданих заявником доказів ОСОБА_7 у лютому-березні 2015 було отримано та знято суму 48847 грн., відповідно до витягу з рахунку клієнта АТ «Дельта Банк» від 19.06.2015 та видатковим касовим ордером від 19.03.2015.

Вказані гроші кошти ОСОБА_7 були передані на зберігання батьку ОСОБА_4 , який їх зберігав у сейфі в гаражі, де проводився огляд під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим, ні особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або обвинуваченого. Доказів того, що вказані кошти є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, суду не надано та не доведено з червня 2015 року.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що підстави, які були прийняти слідчим суддею до уваги під час накладення арешту на вказані грошові кошти на теперішній час не відпали.

Отже, враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з грошових коштів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з майна задовольнити.
Скасувати арешт з грошових коштів на загальну суму 30.000 (тридцять тисяч) гривень, купюрами по 100 гривень, кількістю 100 штук, купюрами по 200 гривень, кількістю 100 штук, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2015 (справа № 490/4989/15-к).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1