Справа № 688/2244/18
Провадження № 1-кп/675/7/2020
У Х В А Л А

"24" лютого 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , особи, яка заявила клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000153 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2, ст. 263 ч. 2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з автомобіля марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , який накладений на вищевказане майно згідно з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_5 зазначає, що вона являється власником зазначеного транспортного засобу, який успадкувала після смерті ОСОБА_9 , однак оскільки на вказаний автомобіль накладено арешт, територіальним сервісним центром № 6845 регіонального сервісного центру в Хмельницькій області відмовлено у перереєстрації даного рухомого майна на неї. Особа, яка заявила клопотання, наголошує на тому, що вона жодним чином не причетна до діянь, які інкриміновані ОСОБА_7 , зазначений автомобіль не був знаряддям вчинення злочину, не містить на собі жодних слідів вчинення кримінального правопорушення, а тому не може бути речовим доказом по справі. Крім того, вказане майно ніколи не було власністю ОСОБА_7 , а тому не підлягає конфіскації. Разом з тим, на даний час у вищевказаному кримінальному провадженні досліджені усі письмові докази, суд перейшов до допиту свідків, а прокурором клопотання про огляд автомобіля не заявлялося. Відтак, на думку ОСОБА_5 , відсутні законні підстави для обмеження її права на володіння, користування та розпорядження автомобілем марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримала та просить його задовольнити. Зазначила також, що внаслідок накладення арешту на успадкований нею автомобіль вона позбавлена можливості подати до органу Державної податкової служби України декларацію та сплатити відповідний податок з вартості отриманого у спадщину майна.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 клопотання підтримали.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечила, посилаючись на те, що вказаний у клопотанні транспортний засіб є речовим доказом у даному провадженні, а тому наявна потреба у подальшому арешті цього рухомого майна.

Решта учасників провадження до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Від особи, за клопотанням якої було арештовано майно ОСОБА_10 , надійшла письмова заява, в якій остання просила відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки незастосування такого заходу зумовить труднощі у виконанні вироку в частині забезпечення цивільного позову, а також дослідження речових доказів у суді.

Вивчивши клопотання, заслухавши доводи учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 0000153 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2, ст. 263 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 149 ч. 2, ст. 357 ч. 3 КК України.

Під час проведення досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження 19 серпня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року проведено обшук у автомобілі марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на ніж; металевий предмет, ззовні схожий на мачете; аркуш паперу з написом «Розписка» (боргова розписка потерпілої ОСОБА_11 ).

Постановою заступника начальника СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 від 20 серпня 2017 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року накладено арешт, крім іншого майна, на автомобіль марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , у виді заборони відчуження, розпорядження та користування наведеним майном.

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вищезазначеною ухвалою від 22 серпня 2017 року тимчасово позбавив підозрюваного ОСОБА_7 , як користувача автомобіля, можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати автомобіль марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, з метою уникнення прихованню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню та відчуженню даного майна.

Постановою слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 04 грудня 2017 року вказаний автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 та переміщено з території Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області на територію приватного автомобільного майданчика «Інтеграл».

Згідно з вимогами ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Задовольнивши клопотання про накладення арешту на вищевказане майно слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Судом також встановлено, що автомобіль марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , на час накладення арешту фактично належав ОСОБА_9 . Остання успадкувала його після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, прийнявши спадщину, не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_14 07 лютого 2019 року, зазначений транспортний засіб успадкувала ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом ОСОБА_9 .

При вирішенні заявленого ОСОБА_5 клопотання суд враховує, що автомобіль, на який накладено арешт, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ОСОБА_7 органами досудового розслідування, крім іншого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Згідно обвинувального акту, який розглядається судом, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він розмістив бойовий ніж «KA-BAR» у підлокітнику між передніми пасажирським та водійським сидіннями автомобіля марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався, та транспортував його до моменту проведення обшуку вказаного транспортного засобу.

У ході судового розгляду даної справи сторона захисту наголошувала на тому, що вилучений у зазначеному автомобілі бойовий ніж «KA-BAR» не міг поміститися у підлокітнику.

Суд констатує, що судовий розгляд даного кримінального провадження ще не завершено, речові докази судом не досліджувалися. Тому з метою забезпечення збереження речових доказів та відведення ймовірної загрози подальшого відчуження або знищення вказаного майна, скасовувати арешт на даній стадії судового процесу є недоцільним і буде суперечити вимогам кримінально-процесуального закону.

Відтак, твердження ОСОБА_5 , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, є помилковими.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 174.1 ст. 174 Податкового кодексу України (далі ПК України), з метою оподаткування до об`єктів спадщини відноситься рухоме майно, в тому числі будь-який транспортний засіб.

За змістом п.п. 172.2.2. п. 174.2. ст. 174 ПК України, на спадкоємця, який не зазначений в п.п. 174.2.1. п. 174.2. ст. 174 ПК України (тобто який не є членом сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення тощо), покладається обов`язок сплати податку за ставкою, встановленою п. 167.2 ст. 167 ПК України.

Відповідно до п. 174.7. ст. 174 ПК України, вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, отриманих у спадщину чи дарунок, які підлягають оподаткуванню згідно з цією статтею, визначається у порядку, встановленому абзацом третім пункту 173.1 статті 173 цього Кодексу.

Як вказано в абз. 3 п. 173.1. ст. 173 ПК України, дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).

Відповідно до положень п. 174.3. ст. 174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації.

Таким чином, норми ПК України не пов`язують обов`язок спадкоємця сплатити податок, розмір якого встановлюється виходячи з вартості отриманого спадкового майна, з моментом реєстрації його права власності на транспортний засіб в уповноваженому органі з надання сервісних послуг МВС.

Крім того, як слідує із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_14 07 лютого 2019 року, вартість транспортного засобу «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , який отримано ОСОБА_5 у спадщину та який є об`єктом оподаткування, встановлено ТОВ «ОЦІНКА.ЮА» в розмірі 316 430,00 грн.

Зважаючи на викладене, посилання ОСОБА_5 на те, що внаслідок накладеного арешту на зазначений автомобіль вона позбавлена можливості подати до органу Державної податкової служби України декларацію та сплатити відповідний податок з вартості отриманого у спадщину майна, суперечить вказаним нормам Податкового кодексу України, а тому не заслуговують на увагу.

Згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції" від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд враховує наслідки арешту для власника майна, однак потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у його права та інтереси з метою запобігання знищення, перетворення, відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню судового розгляду.

Таким чином, на думку суду, у судовому засіданні не доведено необґрунтованості накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а також, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, тому клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-174, 370-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року на автомобіль марки «Ford Kuga Treno», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 13 годині 45 хвилин 27 лютого 2020 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2 підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: