Провадження № 1-кп/359/601/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0001613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2019, що надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студинка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новгород-Сіверським РВУМВС України в Чернігівській області, 26.10.2007, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:
21.09.2019, приблизно о 16 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по 25 км. в крайній лівій смузі автомагістралі Київ-Харків на території Бориспільського району Київської області в напрямку м. Харків.
Під час руху по зазначеній автодорозі ОСОБА_6 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого під час руху допустив зіткнення з попереду їдучим в попутному напрямку автомобілем «Маzda СХ5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , яка застосувала гальмування у зв`язку з проведенням ремонтних робіт в смузі руху по якій вона рухалась.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому середньої третини правої ключиці без зміщення уламків, яке згідно висновку експерта №132 Д від 31.10.2019 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я,- на строк понад 21 день.
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_6 , який порушив наступні Правила дорожнього руху України, а саме:
п. 2.3 «б» ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 13.1 ПДР, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення ОСОБА_6 п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення. Фактичні обставини справи не оспорює та примирилася із законним представником потерпілої ОСОБА_5 , яка є його дружиною та завдані ним збитки повністю відшкодував та щиро покаявся в скоєному злочині, попросив вибачення у своєї сім`ї.

Його дії кваліфікуються: за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_6 суд вважає правильною.

Під час судового засідання обвинуваченим було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України.

Водночас, законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_8 подала заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та посилається на те, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, вона немає до обвинуваченого будь-яких претензій.

Відповідно до Постанова ВСУ №5-27кс16 від 31.03.2016, Суд наголошує, що примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства. Суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.
Отже, Суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес». Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті Суд так само приділяє увагу функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.
У судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_5 , підтримала своє клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за примиренням в порядку ст. 46 КК України. Крім того зазначив, що законний представник потерпілої надала розписку, що їй відшкодовані завдані збитки. Претензій до нього немає. Вони примирилися.

Прокурор підтримав клопотання та не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що це волевиявлення законного представника потерпілої та обвинуваченого, що не є порушенням чинного законодавства України.

Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із примиренням його з законним представником потерпілої, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Встановлено, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_6 раніше не судимий. Вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним та передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. За цією ознакою він відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості. Клопотання законного представника потерпілої ОСОБА_5 підтверджує, що вони примирилася. З розписки, складеної законного представника потерпілої вбачається, що ОСОБА_6 відшкодував їй завдані збитки в повному обсязі, вона немає до обвинуваченого вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Між обвинуваченим та законним представником потерпілої відбулося примирення.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані з призначенням і проведенням судових експертиз в розмірі 3149 грн. 20 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 42, 100, 284, 318, 323, 324, 350, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з законним представником потерпілої на підставі ст. 46 КК України.
Кримінальне провадження №0001613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь Держави України - процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3149 гривень 20 копійок.
Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання ухвалою суду законної сили, а саме: транспортний засіб «ВАЗ-11183», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортний засіб «Mazda CX5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить залишити у володінні власників.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1