УХВАЛА
іменем України

20 лютого 2020 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявника: ОСОБА_3

представника заявника: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

слідчого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 26 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000556, внесеного до ЄРДР 04 серпня 2018 року за ознаками ст.356 КК України, -

встановив:

28 січня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 26 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000556, внесеного до ЄРДР 04 серпня 2018 року за ознаками ст.356 КК України.

У скарзі покликається на ту обставину, що в проваджені СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області знаходилось вказане кримінальне провадження.

26 липня 2019 року вказаний слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, копію якої він отримав лише після звернення в відділ поліції 13 січня 2020 року.

Скаржник не погоджується з висновками слідчого у постанові про закриття кримінального провадження та вважає, що вони є необ`єктивні, не відповідають фактичним обставинам справи, а слідство проведено поверхнево.

За таких обставин постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вочевидь передчасною та підлягає скасуванню.

Просить скасувати вказану постанову.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_6 , постанова якого оскаржується, та прокурор ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення скарги, вважають що з приводу земельної ділянки у ОСОБА_3 з суміжним власником ОСОБА_7 виник цивільно-правовий спір.

Заслухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0000556, воно внесене до ЄРДР 04 серпня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 липня 2018 року за фактом самовільного зайняття земельної ділянки (реєстрація в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події №3684 від 14.06.2018 року). Попередня кваліфікація органу досудового розслідування ст.356 КК України.

З оскаржуваної постанови слідчого у даному кримінальному провадженні від 26 липня 2019 року вбачається, що слідчим було прийнято рішення про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги звертає увагу на наступні доводи заявника, викладені у скарзі.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, та інші.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Надання вказівок слідчому щодо виконання/невиконання певних слідчих (процесуальних) дій віднесений КПК України до компетенції начальника органу досудового розслідування та прокурора. Разом з тим сторона кримінального провадження, зокрема потерпілий, вправі подавати клопотання про проведення інших слідчих (процесуальних) дій, відмова в задоволенні яких може бути оскаржена до суду.

Слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю щодо дотримання законності під час досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено неповноту досудового розслідування, на що звертає увагу заявник ОСОБА_3 у своїй скарзі.

Так, відповідно до вказівок слідчого судді, підлягала внесенню до ЄРДР заява ОСОБА_3 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, що відповідно мало бути попередньо кваліфіковано за ч.1 ст.197-1 КК України, з подальшою перевіркою наявності достатніх підстав для додаткової кваліфікації за ч.3, ч.4 вказаної статті, а не за ст.356 КК України як самоправство, оскільки з урахуванням імперативної заборони на зворотну дію в часі законів, що посилюють кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 5 КК України), і порівняльного аналізу відповідних санкцій, слідчий суддя вважає, що випадки самовільного зайняття земельних ділянок та пов`язаного з ним самовільного будівництва, які мали місце до набрання чинності Законом України від 11 січня 2007 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки", повинні кваліфікуватись не за ст. 197-1, а за наявності до цього підстав за ст. 356 КК України.

Суб`єктивна сторона самовільного зайняття земельної ділянки характеризується прямим умислом. Винна особа усвідомлює відсутність у неї права на конкретну земельну ділянку, однак бажає її захопити. Психічне ставлення до значної шкоди, заподіяної власнику земельної ділянки або її законному володільцю, може бути у формі непрямого умислу.

За таких обставин слідчому шляхом призначення ряду експертиз належало з`ясувати, чи мало місце самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_3 , ким саме, коли та у якому розмірі, чи дійсно як вказує ОСОБА_3 на самовільно зайнятій частині його земельної ділянки проведено будівництво будівель та споруд, яких саме, чи завдано внаслідок цього значної шкоди ОСОБА_3 та який її дійсний розмір, чи усвідомлювала особа, яка в незаконний спосіб заволоділа частиною земельної ділянки ОСОБА_3 , що вона використовує земельну ділянку виключно з власної волі, всупереч правам та інтересам законного володільця, та своїми діями завдає ОСОБА_3 значної шкоди, а також чи бажала вона її захопити.

Вказаних вимог закону, всупереч вимогам ст.ст.2, 9 КПК України, слідчим не дотримано.

Висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ст.356 КК України, є поверхневим, кваліфікація діянь за вказаною статтею Кримінального Закону не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак слідчим дана невірна правова оцінка вказаним діянням та передчасно закрито кримінальне провадження, взагалі не перевірялись наявність підстав для перекваліфікації діянь на відповідну частину ст.197-1 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність скасування даної постанови, оскільки вона не відповідає вимогам вищевказаних положень закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 26, 242, 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 26 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000556, внесеного до ЄРДР 04 серпня 2018 року за ознаками ст.356 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 24 лютого 2020 року.

Слідчий суддя:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1