Справа № 140/439/18
Провадження №11-кп/801/1211/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000432 від 23.08.2017 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2019р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Усть-Каменогорськ Східно-Казахстанської області Казахстану та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має 2 дітей, працює на Немирівському хлібокомбінаті, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 не обиралась.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальні збитки у розмірі 20 534 ( двадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп.
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання з накладеним арештом, процесуальними витратами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 23 серпня 2017 року близько 12:00 год. ОСОБА_6 керуючи колісним трактором марки «DONGFENG DF 250» з д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Соборній м. Немирів в напрямку Ж/Д-станції, поблизу магазину «Маркет», що розташований за адресою: вул. Соборна, 97, м. Немирів Вінницької області, порушуючи п. 9.2(б), 9.3, 9.4 та 10.1 ПДР України, під час виконання повороту ліворуч не подав сигналу повороту ліворуч та не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «ЯВА-350» з д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який у цей момент здійснював обгін, у зв`язку із чим останній отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 711а від 10.10.2017, дії водія колісного трактору марки «DONGFENG DF 250» з д/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 керувались вимогами п. 9.2(б) ПДР України, відповідно до якого: «Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, перед перестроюванням, поворотом або розвороту», п. 9.3 ПДР України, відповідно до якого: «У разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подають лівою рукою витягнутою вбік або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору», п. 9.4 ПДР України, відповідно до якого: «Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути незрозумілим для інших учасників руху» та п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху».
В результаті неправомірних дій зі сторони водія ОСОБА_6 , які виразились у порушенні ним п. 9.2(б), 9.3, 9.4 та 10.1 ПДР України, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 225 від 27.11.2017, відноситься до середніх тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України 3 роки обмеження волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом не було враховано обставину, що обтяжує покарання, у виді вчинення злочину щодо особи похилого віку, та особу обвинуваченого, так як ОСОБА_6 офіційно ніде не працює і не навчається, характеризується нейтрально, заподіяну шкоду потерпілому не відшкодував, що свідчить про небажання ОСОБА_6 виправитись.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначити йому інше покарання, не пов`язане з обмеженням волі або ж застосувати до основного покарання ст. 75 КК України, оскільки судом дано неправильну оцінку характеру його дій та всіх встановлених у ході судового розгляду обставин вчиненого злочину, а саме, судом невірно дано оцінку факту невизнання його вини, інкриміноване діяння є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_6 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, обтяжуючі обставини не встановлено, відшкодував потерпілому частково заподіяну шкоду, що є підставою для призначення більш м`якого виду покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 у ДТП ґрунтуються фактично лише на показах потерпілого, які суперечать показам свідків та дослідженим у ході судового розгляду матеріалам справи.

Зокрема не взято до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що мотоцикл під керуванням ОСОБА_8 розпочав маневр обгону зі своєї полоси руху в той час коли трактор під керуванням ОСОБА_6 вже розпочав маневр повороту вліво та перебував на зустрічній смузі руху, де і сталось зіткнення.

Також призначене покарання ОСОБА_6 за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, і судом при задоволенні позову потерпілого залишено поза увагою, що до цивільного позову потерпілим надані лише копії квитанцій, які не засвідчені, зображення не чітке, вони не оглядалися, та не доведено, що зазначені медпрепарати були призначені лікарем та використовувались під час лікування.

Потерпілий ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок змінити, в частині стягнення з ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди, та стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що призначене судом моральне відшкодування в сумі 10 000 грн. не відповідає обсягу моральних та фізичних страждань перенесених ним внаслідок вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, переніс фізичний біль, тривалий час проходив лікування в лікарні, переніс хірургічні операції, чим було порушено його звичайний ритм життя, та переніс душевні та моральні страждання.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважає, що вина ОСОБА_6 не доведена, а лише взято до уваги покази потерпілого та не взято до уваги інші пояснення, зокрема свідка ОСОБА_12 , а також вважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є надто суворим, а також заперечив проти апеляційної скарги потерпілого щодо збільшення розміру моральної шкоди, зважаючи на матеріальний стан обвинуваченого і вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу щодо збільшення розміру моральної шкоди до 50000 грн., зважаючи на те, що через отримані тілесні ушкодження він був позбавлений можливості заробляти кошти за договорами, це порушило його нормальний ритм життя, та здоров`я, прокурор також підтримав апеляційну скаргу із-за м`ягкості призначеного покарання, оскільки вважає, що судом не враховано в повній мірі те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку, він не працює, не відшкодував в повному обсязі шкоду, та просить врахувати, що вина ОСОБА_6 доведена в повному обсязі, обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти апеляційної скарги прокурора та частково проти апеляційної скарги потерпілого і захисника, оскільки вважає, що зібраними доказами доведена його вина, хоча спочатку у нього були сумніви, оскільки він приймав всі міри, але на той час коли побачив мотоцикл вже не міг відвернути зіткнення, а тому визнає вину і шкодує, що заподіяв шкоду потерпілому, просить врахувати, що він зразу ж передав частину коштів потерпілому на лікування, але не має змоги зразу виплатити всю суму за цивільним позовом, оскільки він отримав перелом ноги, а тому певний час не працював, хоча і працює, але отримує мінімальну заробітну плату, дружина не працює через хворобу, а тому він один утримує сім`ю, а тому просить пом`якшити йому покарання та при задоволенні апеляційної скарги потерпілого врахувати його матеріальний стан, потерпілий ОСОБА_8 також не заперечує проти апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення йому покарання так як в разі позбавлення його волі, буде позбавлений можливості відшкодовувати йому шкоду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, та дослідивши частково докази про які просив захисник, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду зміні з наступних підстав.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності вини ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції в повному обсязі дослідженні не тільки пояснення обвинуваченого та потерпілого, але й надані докази, які є допустимі і в своїй сукупності свідчать про винність ОСОБА_6 , який і в апеляційному суді пояснював, що він помітив мотоцикл потерпілого надто пізно і вже не міг перешкодити зіткненню.

Захисник посилався на покази свідка ОСОБА_12 за якими, на його думку пояснював, що ОСОБА_6 міг і не бачити маневру мотоцикла під керуванням ОСОБА_8 , а у потерпілого в порушення ПДР на кермі були сумки, що могло вплинути на його дії, а також на висновки автотехнічних експертиз.

Судом досліджені всі докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 під час виконання повороту ліворуч не подав сигналу повороту ліворуч, що є ймовірним, зважаючи на те, що електрообладнання світлових приладів трактора, а також рульове керування та гальмівна система перебували в технічно несправному стані, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху.

Наведені у вироку суду докази, поза всяким сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину за який його засуджено.

Разом з тим апеляційний суд приходить до висновку, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не в повній мірі врахував ряд обставин, які дають підстави для пом`якшення покарання, зважаючи і на тяжкість вчиненого злочину.

Зокрема, це відсутність обставин, які обтяжують покарання, часткове відшкодування шкоди потерпілому, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, а також обставини, які встановлені в ході апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 працевлаштований, що підтверджується довідкою, позитивною характеризується, проживає з дружиною, яка потребує допомоги, через хворобу не працює, налаштований на відшкодування матеріальної шкоди та жалкує з приводу отримання потерпілим тілесних ушкоджень через його дії та думку потерпілого, який не заперечує щодо пом`якшення покарання, не заперечує своєї вини, а тому вважає, що його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства та застосування ст. 75 КК України до основного покарання, з покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що буде сприяти контролю за поведінкою обвинуваченого.

З наведених підстав не підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора, оскільки доводи щодо особи обвинуваченого спростовані, а також не доведено, що обвинувачений знав, що за кермом особа похилого віку.

Разом з тим апеляційний суд вважає недоцільним звільняти ОСОБА_6 від додаткового покарання, вважає, що визначене позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік 6 місяців буде достатнім для недопущення ним порушень ПДР в майбутньому.

При вирішенні апеляційної скарги потерпілого щодо незгоди з розміром моральної шкоди, яка стягнута з обвинуваченого, то апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не наведено у вироку мотиви щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, а стягнута сума 10000 грн. не є такою, що в повній мірі враховує фізичні та душевні страждання потерпілим.

Разом з тим, при вирішенні розміру моральної шкоди, яка має бути стягнута на користь потерпілого, суд враховує, що потерпілому заподіяна моральна шкода, викликана не тільки фізичними стражданнями, а й тривалим лікуванням та неможливістю повністю займатися суспільно-корисною працею, а також і матеріальний стан обвинуваченого, який отримує мінімальну зарплату, є єдиним годувальником сім`ї, оскільки дружина через хворобу не працює, а тому апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підтверджений належно зібраними документами, а тому підстав для зменшення розміру відшкодувань немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 задовільнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2019р., щодо ОСОБА_6 змінити в частині покарання і цивільного позову.

До призначеного ОСОБА_6 основного покарання у виді 2 років обмеження волі за ч. 1 ст. 286 КК України застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місців.

Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 протягом встановленого судом іспитового строку обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_6 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя