ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/229/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 645/8299/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представника власника
майна ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 - - адвоката ОСОБА_8
представника власника
майна ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 , як представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003110 від 26.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003110 від 26.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 26.12.2019 року майно за адресою: м. Харків, вул. Драгоманова, 4, а саме на: автомобіль марки «Мерседес-Бенц», модель GLE 350d 4 матіс, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ; ключ до автомобілю «Мерседес»; - мобільний телефон ТМ «APLLE» сірого кольору; флеш-накопичувач 16 Gb; прилад з написом «ТАКSS» в корпусі з полімерного матеріалу чорного кольору; полімерну частину у вигляді кнопки з написом «Engine Start Stop»; навушники у футлярі білого кольору «Аplle»; грошові кошти в сумі 1405 грн. (дев`ять купюр номіналом 100 грн., одна купюра номіналом 500 грн, одна купюра номіналом 5 грн.); рюкзак, в якому знаходиться: - сумка сірого кольору з ключами; - шкіряна сумка з написом торгової марки «Рhilipp Рlein», в якій знаходиться: мобільний телефон ТМ «Нокіа» в корпусі синього кольору; дріт USB із штекером; викрутка, ключ до автомобілю марки «Range Rover»; металевий предмет з жовтою резиновою частиною з однієї сторони; пристрій з написом «AGA» та кліщами помаранчевого та чорного кольору; - сумка чорного кольору, в середині якої знаходиться пристрій з антеною «Mid Cand» з примотаними батарейками; блютуз-пристрій з дротом чорного кольору; - сумка з великою кількістю ключів, пристроєм з антеною чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору, викрутки в кількості 3 шт., пульт чорного кольору, кліщі з дротами; - сумка чорного кольору з інструментами: шуруповерт в кількості 1 шт., викрутки, кліщі, зажими, прилад з написом на корпусі Bosh GSA 18V063; ніж в шкіряному чохлі з дерев`яною рукояткою; мобільний телефон в корпусі чорного кольору; пристрій ІРROTECT 1216; два пульти; сумка з мобільним телефоном ТМ «Нокіа» синього кольору; пристрій синього кольору з написом « Реrleo» із дротами в кількості 7 шт.; таблички з номерними знаками транспортного засобу: НОМЕР_3 в кількості 2 шт. та таблички з номерними знаками транспортного засобу НОМЕР_4 в кількості 2 шт., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місце зберігання автомобіля марки «Мерседес-Бенц», модель GLE 350d 4 матіс, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106, а іншого вищепереліченого виявленого та вилученого під час огляду місця події від 26.12.2019 року майна Немишлянський ВП ГУНП в Харківській області.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_7 , звернулись з апеляційними скаргами.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «Мерседес-Бенц», модель GLE 350d 4 матіс, чорного кольору, 2015 року випуску; д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 слідчому відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що є власником арештованого автомобілю «Мерседес-Бенц». Вважає арешт необгрунтованим, оскільки ні слідчим, ні судом не наведено обставин та фактів, які б свідчили, що існує загроза приховування, псування або знищення, передачі майна, тощо. В протоколі огляду від 26.12.2019 ідентифікаційний номер кузова зазначений невірно, оскільки правильним є номер НОМЕР_5 . Так само невірно вказано номер кузова і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, як WDC 2923241А057429, що не відповідає дійсності. Огляд проводився з порушеннями, без дозволу суду та без обов`язкової відеофіксації. ОСОБА_6 є добросовісним власником автомобіля, що був придбаний у законному порядку. Оскільки він зберігається на майданчику по вул. Пушкінській в м. Харків, в результаті впливу на його зовнішнього та природного середовища, є ризик пошкодження автомобіля та його знецінення, у зв`язку з чим, їй, як власнику буде завдана шкода. При розгляді клопотання її представником були подані заперечення, але слідчим суддею вони не були взяті до уваги та не надана оцінка в ухвалі.

Адвокат ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон ТМ «APLLE» сірого кольору; флеш-накопичувач 16 Gb; прилад з написом «ТАКSS» в корпусі з полімерного матеріалу чорного кольору; полімерну частину у вигляді кнопки з написом «Engine Start Stop»; ключ до автомобілю «Мерседес»; навушники у футлярі білого кольору «Аplle»; грошові кошти в сумі 1405 грн. (дев`ять купюр номіналом 100 грн., одна купюра номіналом 500 грн, одна купюра номіналом 5 грн.) слідчому відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що арешт є необґрунтованим, оскільки ні слідчим, ні судом не наведено обставин та фактів, які б свідчили, що існує загроза приховування, псування або знищення, передачі майна, тощо. При огляді місця події по вул. Драгоманова, 4 було також проведено особистий обшук ОСОБА_7 . При цьому протокол затримання ОСОБА_7 не складався, під підпис не вручався та не роз`яснювались його права. Тому вважає докази недопустимими, оскільки вони отримані з грубим порушенням його прав, без складання відповідних протоколів затримання та обшуку, без обов`язкової відео-фіксації. Ні клопотання слідчого , ні ухвала не містять посилання на те, яке доказове значення у кримінальному провадженні мають особисті речі ОСОБА_7 , вилучені у нього під час незаконного особистого обшуку.

ОСОБА_9 надала свої заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , в яких зазначила, шо саме вона є власником автомобіля «Мерседес-Бенц», який у неї було викрадено. Арешт накладено на автомобіль з VIN: НОМЕР_2 , а тимчасово вилучений автомобіль має VIN: НОМЕР_6 , який має ознаки підробки. Автомобіль, який належить ОСОБА_6 має VIN: НОМЕР_5 , який не фігурує у матеріалах кримінального провадження №0003110 та на який не накладено арешт ухвалою від 09.01.2020. На тимчасово вилученому ТЗ розміщено д.н.з, НОМЕР_1 . Автомобіль ОСОБА_6 має д.н.з. НОМЕР_7 , який також не зазначено а клопотанні слідчого і в ухвалі від 09.01.2020 . В ухвалі зазначено, що на тимчасово вилученому ТЗ номер двигуна НОМЕР_8 та ознак змін двигуна не встановлено. В свою чергу , саме на ТЗ VIN: НОМЕР_2 , власник якого ОСОБА_9 , було встановлено двигун НОМЕР_8 . Тому вважає ухвалу слідчого судді від 09.01.2020 законною і обґрунтованою.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003110 від 26.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
28.12.2019 року слідчий поліції ОСОБА_11 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт вказаного у клопотанні слідчого майна. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 26.12.2019, о 01:00 годині за адресою: м. Харків, вул. Драгоманова, 4, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_7 , який складав речі до автомобілю марки «Мерседес-Бенц», модель GLE 350d 4 матіс, д.н.з. НОМЕР_1 . На прохання пред`явити документи, що посвідчують його особу та документи на право керування даним транспортним засобом, ОСОБА_7 відмовився, після чого при огляді даного транспортного засобу в нижній стороні правої частини кузова, в штатному місці було виявлено ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_9 з явними ознаками підробки. За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0003110 від 26.12.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Вказане у клопотання майно, було виявлено та вилучено відповідно до зазначеного у клопотанні переліку. 26.12.2019 року постановою слідчого ОСОБА_11 вказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню. Враховуючи, що предмети, вилучені при огляді місця події 26.12.2019 року можуть мати у даному кримінальному провадженні доказове значення та бути визнані речовим доказом, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, а також для проведення ряду експертиз та встановлення істини під час досудового розслідування, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно. Вважав, що незастосування тимчасової заборони розпоряджатися даним майном може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 січня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні майно. СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003110 від 26.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Місцем зберігання автомобіля марки «Мерседес-Бенц», модель GLE 350d 4 матіс, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено майданчик за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106, а іншого вищепереліченого виявленого та вилученого під час огляду місця події від 26.12.2019 року майна Немишлянський ВП ГУНП в Харківській області.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважав доцільним для забезпечення запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене, під час огляду місця події майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Посилання апелянтів в апеляційних скаргах на допущені порушення під час проведення огляду та відсутність правових підстав для арешту майна не ґрунтуються на матеріалах справи. Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, як майно, що було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Огляд транспортного засобу проведено за згодою його власника, отже отримання дозволу слідчого судді на проведення огляду не було необхідним, а невручення копії протоколу огляду не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про порушення при проведенні огляду майна ніякими доказами не підтверджені, є суб`єктивною думкою апелянта, тому не свідчать про незаконність ухвали слідчого судді.

Щодо вимог апеляційної скарги стосовно недотримання умов зберігання арештованого автомобіля, то відповідно пункту 20 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 437 від 13.07.2016 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст.ст.392,405,407,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 , як представника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 січня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді