Справа № 751/6120/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/298/20
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 16 січня 2019 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:15 лютого 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 18 січня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 307, ст.. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 19 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 4 місяці 21 день,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Визначено рахувати строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з моменту затримання, а саме з 11 липня 2019 року.

Обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати понесені на проведення експертиз у розмірі 628 грн. 00 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок відносно нього скасувати, та ухвалити новий вирок, яким виправдати його.

Викладені в своїй апеляційній скарзі вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час судового слідства допустив неповне з`ясування обставин справи, а винесе ним рішення ґрунтується на суперечливих доказах, які не доводять його вини. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 існують суперечності, на які місцевий суд не звернув уваги, а також, вважає, що протокол пред`явлення для впізнання від 23 серпня 2019 року не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, оскільки в ньому зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 не впізнав обвинуваченого за жодним номером. Крім того, вважає незаконним те, що судом не було взято до уваги показаннями свідків сторони захисту, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , натомість надано перевагу показанням свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з огляду на що вважає вирок суду не обґрунтованим, оскільки судом не було вжито всіх заходів для винесення справедливого рішення.

Суд першої інстанції встановив, що 05 січня 2019 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 96 на вул. Толстого у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме, шляхом поштовху обома руками в спину ОСОБА_11 , повалив останнього на землю, після чого, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_11 , після чого, із внутрішньої лівої кишені куртки потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» модель «SM-J100H/D», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1966/1967/19-24 від 14.05.2019, складає 1 100 грн., у комплекті з сім-карткою мобільного оператору «Lifecell», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1966/1967/19-24 від 14 травня 2019 року, складає 150 грн. Після чого, діючи єдиним умислом та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, притиснув до землі коліном праву руку потерпілого, з якої з безіменного пальця зняв обручальну каблучку із золота 585 проби, вагою 1,57 г вартість якої, згідно курсу НБУ складає 1 049 грн. 23 коп., що належать ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2 299 грн. 23 коп.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які висловились на підтримання поданої обвинуваченим апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційні вимоги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що 15 січня 2019 року на прохання знайомого ОСОБА_14 , він, разом з останнім, використовуючи власний паспорт, заклали телефон та каблучку, за що їм було видано 1 100 чи 1 200 грн., за що ОСОБА_15 віддав йому 200 грн. Зазначив, що лише через 2-3 місяці в оперативному відділку дізнався про обставини даної справи;

- потерпілого ОСОБА_11 згідно показань якого, він, 15 січня 2019 року, ввечері повертався додому. Підійшовши до будинку АДРЕСА_2 , він відчув поштовх у спину, внаслідок чого впав. Повернувшись на спину, отримав удар в обличчя. Після чого невідомий чоловік дістав з внутрішньої кишені куртки його мобільний телефон, прижав праву руку та з пальця зняв золоту обручку. Вдома розповів про обставини нападу дружині та її батьку. Вказав, що впізнав обвинуваченого, він був в капюшоні і в той час горіли ліхтарі та він побачив його обличчя. Обвинувачений розбив йому ніс, внаслідок чого куртка була в крові;

- свідка ОСОБА_9 , дружини потерпілого, яка пояснила, що близько 19 - 20 год прийшов чоловік додому, куртка його була розстебнута і вся у крові. Він прийшов без сумки, телефону та обручки та повідомив, що його побили біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 та вкрали речі;

- свідка ОСОБА_10 який пояснив, що потерпілий є його зятем і на початку січня 2019 року останнього побили, забрали телефон та каблучку і коли він прийшов додому, на куртці були краплі крові;

- свідка ОСОБА_12 , згідно пояснень якої вона являється цивільною дружиною обвинуваченого. 15 січня 2019 року ввечері їй зателефонував знайомий ОСОБА_16 і запитав чи можуть вони надати паспорт для того, щоб йому закласти речі в ломбард, ОСОБА_8 погодився і того ж дня, вони пішли в ломбард. За те, що обвинувачений допоміг здати речі в ломбард ОСОБА_17 віддячив чоловіка. Про те, що дані речі були викрадені, вона дізналася після того, як ОСОБА_8 викликали в поліцію.

- свідка ОСОБА_13 , матері обвинуваченого, яка пояснила, що 15 січня 2019 року вона прийшла додому о 17-00 год. і в цей час до них прийшов ОСОБА_18 товариш сина, трохи побув і пішов, а син залишився вдома. Після чого вона пішла в магазин, аптеку і повернулася о 19-00 год., після чого її син нікуди не виходив.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- рапорті чергового ВП ГУНП в Чернігівській області, відповідно до якого ОСОБА_11 повідомив про те, що 15 січня 2019 року під під`їздом будинку його побили, забрали телефон, обручку; повідомив прикмети нападника, який був одягнутий в темну куртку з капюшоном;

- протоколі огляду місця події від 15 січня 2019 року, ілюстративною таблицею та план-схемою до нього, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості біля будинку 96 на вул. Толстого в м. Чернігові, де було здійснено напад на потерпілого;

- протоколі огляду речей від 02 травня 2019 року та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого оглянутий мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-J100H/D» в корпусі синього кольору;

- висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №1966/1967/19-24 від 14 травня 2019 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Samsung» модель «SM-J100H/D», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з урахуванням зносу на вторинному ринку станом на 15 січня 2019 року складає 1 100 грн, середня ринкова вартість стартового пакету мобільного зв`язку «Lifecell» станом на 15 січня 2019 року складає 150 грн;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 травня 2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , який 15 січня 2019 року близько 19-00 год неподалік буд. № 96 на вул. Толстого, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволодів його особистими речами;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 серпня 2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 не впізнав особу під жодним номером, який 15 січня 2019 року близько 19-00 год. неподалік буд. № 96 по вул. Толстого, застосувавши насильство, відкрито заволодів його особистими речами;

- протоколі проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 20 травня 2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_11 , в присутності понятих, в ході якого потерпілий показав будинок біля якого ОСОБА_8 відкрито заволодів його речами, показав місце, де ОСОБА_8 підійшов до нього позаду та штовхнув у спину, показав, як обвинувачений наніс удар в область обличчя та заволодів його мобільним телефоном та золотою обручкою, а також показав напрямок руху, куди побіг обвинувачений після вчинення злочину;

- протоколі проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 10 липня 2019 року за участю ОСОБА_8 , в присутності понятих, в ході якого останній показав будинок АДРЕСА_2 , біля якого побачив чоловіка, якого штовхнув в спину, потім наніс удар в область обличчя, після заволодів мобільним телефоном та золотою обручкою;

- довідці Повного товариства «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» згідно якої підтверджується, що ОСОБА_8 15 січня 2019 року закладав до ломбарду мобільний телефон «Samsung» модель «SM-J100H» серійний номер НОМЕР_1 та золоту обручку 585 проби вагою 1,57, які в подальшому були інкасовані та реалізовані;

- довідці Національного банку України, відповідно до якої вартість дорогоцінного металу в брухті станом на 15 січня 2019 року 585 проби становить 668,30 грн.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Твердження апеляційної скарги про непричетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки потерпілий ОСОБА_11 прямо вказав на ОСОБА_8 , як на особу, що вчинила на нього напад та впізнав останнього при проведенні впізнання за фотознімками.

Пояснення потерпілого щодо обставин скоєного злочину та відносно можливості впізнати особу, яка здійснила на нього напад не викликають жодних сумнівів в їх достовірності, оскільки згідно його показань нападаючий хоча і був у капюшоні, але в той час горіли ліхтарі і він побачив його обличчя.

Вище вказане, на думку колегії суддів, спростовує також твердження сторони захисту про причетність до злочину ОСОБА_16 .

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги щодо недопустимого, як доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 серпня 2019 року згідно якого потерпілий не впізнав особу яка здійснила на нього напад, враховуючи що з часу подій пройшов тривалий час на відміну від проведення впізнання за фотознімками проведеного 20 травня 2019 року.

Крім того, колегія суддів не може визнати обґрунтованими твердження апеляційної скарги щодо наявності суперечностей у показання свідків обвинувачення щодо кількості крові на одязі потерпілого, оскільки кількість крові, які містилася на куртці потерпілого після нападу є суб`єктивним сприйняттям кожної особи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з критичною оцінкою місцевим судом пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з огляду на наявність у них з обвинуваченим дружніх та родинних зв`язків, які, крім іншого, прямо спростовуються сукупністю вище досліджених доказів, котрі в свою чергу повно та беззаперечно доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі наведені вище докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена та його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, з 17 листопада 2010 року перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркодиспансері, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, за останнім місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше неодноразово судимий, згідно досудової доповіді уповноваженого органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та окремих осіб, часткове відшкодування завданих збитків. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання часткове відшкодування шкоди, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3