У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою та обґрунтованою, відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, винесена з урахуванням вимог ст. 284 КПК України та є результатом об`єктивного дослідження обставин провадження. Одночасно зазначено, що ОСОБА_5 , який діє в інтересах іншої особи, жодного разу на виклики не з`явився, доказів вчинення злочину не надав, та, крім іншого, підтверджуючих документів, що ОСОБА_5 є представником будь-кого не надав.
ОСОБА_5 вважає, що оскаржуване рішення слідчим суддею прийнято з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, норм Конституції України, та висновки суду не відповідають дійсним обставинам провадження.
ОСОБА_5 не погоджується з доводами слідчого як на підстави закриття кримінального провадження в частині того, що жодного разу на виклики слідчого він не з`явився, доказів вчинення злочинів та документів на підтвердження повноважень представника не надав, оскільки в період часу з 11 по 17 квітня 2019 року він перебував за межами країни, а тому не мав фізичної можливості прибути до слідчого за викликом, а слідчий, в свою чергу, протягом доби фізично не могла викликати на допит потерпілих та заявників у даному кримінальному провадженні, допитати всіх осіб, причетних до вчинення злочинів, свідків, очевидців подій, отримати речові та письмові докази, призначити та провести відповідні експертизи та провести інші слідчі дії з метою встановлення істини на виконання вимог ст.ст. 2, 7, 8, 9, 91, 94 КПК України.
Отже, підсумовуючи, ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року незаконною та невмотивованою, з огляду і на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 не мав права розглядати скаргу по суті, маючи заявити собі самовідвід, оскільки до вчинення злочинів в даному кримінальному провадженні, на думку ОСОБА_5 , причетна суддя Подільського районного суду м. Києва, яка працює в одному приміщенні із суддею ОСОБА_6 .
Окремо звертається увага ОСОБА_5 , що строк на апеляційне оскарження ним пропущений не був з огляду на те, що участі в судовому засіданні суду першої інстанції він не приймав, а копія оскаржуваного рішення ним отримана 21 січня 2020 року.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши додатки до неї, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва постановлена 24 грудня 2019 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої направлена ОСОБА_5 , згідно супровідного листа, - 24 грудня 2019 року (а.п. 29), фактично отримана, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення - 21 січня 2020 року і оскаржена 24 січня 2020 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України, з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, за розглядом даної скарги 24 грудня 2019 відмовив у її задоволенні, з обґрунтуванням прийнятого рішення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 02 березня 2020 року вказана постанова слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 12 квітня 2019 року скасована, оскільки, як зазначено в постанові прокурора, рішення слідчим про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, є необґрунтованим і жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на розкриття злочину не проведено.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3