У Х В А Л А
Справа № 185/1211/20

Провадження № 1-кс/185/481/20

23 березня 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_7 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 29 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
18 березня 2020 року о 13:05 годині підозрюваному вручено копію клопотання з доданими матеріалами.
На думку слідчого та прокурора відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту, оскільки зібрані під час досудового розслідування факти в їх сукупності свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім як домашнього арешту, призведе до унеможливлення ризику, передбаченого п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від органу досудового розслідування або суду, вчинення нового кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Підозрюваний заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оспорював обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Його захисник висловив узгоджену позицію зі своїм підзахисним.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваної, яка не оспорювала обґрунтованості підозри та своєї причетності до вчинення зазначеного злочину, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Згідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на яку вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена позиція є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості обгрунтовують лише підставу застосування запобіжного заходу як таку, без доведення обґрунтованості ризиків.
Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Водночас, оцінюючи доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно складено суто формально, при його розгляді слідчому судді не доведено що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, оскільки посилаючись на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення зазначено, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про очевидну невідповідність доводів клопотання загальним положенням обрання запобіжного заходу та меті його застосування.
На окрему увагу заслуговує мотивування клопотання щодо того, що вина підозрюваного в інкримінованому йому злочині підтверджується :
-показами свідків,
-протоколом допиту потерпілого.
Копію повідомлення про підозру та протокол допиту підозрюваного до матеріалів клопотання слідчим не надано, що свідчить про не виконання слідчим вимог ч.2 ст. 177 КПК України. Також про невиконання вимог цієї норми Закону свідчить те, що слідчий допускає розбіжності в анкетних даних ОСОБА_5 стосовно його місця роботи, зазначаючи спочатку що він не є працевлаштованим (що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків), а в прохальній частині просить врахувати необхідність відвідання місця роботи.
Таке обґрунтування клопотання свідчить про низький рівень підготовки клопотання слідчого та безконтрольність прокурора при погодженні такого клопотання.
Окрім цього, при розгляді клопотання слідчий та прокурор обмежились суто формальною участю в доведенні перед слідчим суддею обгрунтованості доводів клопотання.
Також слідчий суддя звертає увагу на низьку якість документів, які додані до клопотання на його обґрунтування, що унеможливлює їх правильне прочитання та сприйняття змісту.
Вважаю за необхідне звернути увагу, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких умов, на даному етапі провадження підлягають застосуванню положення ч.2 ст.194 КПК України, якою визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Керуючись ст.ст.177,182,183,193-196,369-372 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1