Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 квітня 2020 року м. Рівне Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції із ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та Сарненським районним судом Рівненської області, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000322 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 04 квітня 2019 року) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Лісозаводськ Приморського краю Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить оскаржуваний вирок скасувати і закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 03 квітня 2019 року. До набрання вироком законної сили, залишено ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник обвинуваченого вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України, поклав в основу зібрані на досудовому розслідуванні докази, які, на його думку, є суперечливими. Так, органом досудового розслідування невстановлено знаряддя злочину, що підтверджує невинуватість ОСОБА_4 , оскільки він не міг приховати знаряддя злочину через те, що він не відлучався з місця скоєння злочину. Також вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 хотів вийти з будинку, після того як прокинувся, однак двері будинку відкривались погано, оскільки потерпіла ОСОБА_8 лежала на ганку, а тому захисник вважає, що обвинувачений не міг заподіяти потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, оскільки є незрозумілим як обвинувачений міг проникнути до будинку, так як потерпіла від отриманих тяжких тілесних ушкоджень пересуватись не могла та продовжувала залишатись на ганку. Доводить, що прямих доказів на підтвердження того, що обвинувачений заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок чого вона померла, матеріали кримінального провадження не містять.

За вироком суду, 03 квітня 2019 року, в період часу близько з 17 год.00 хв. по 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на території господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , діючи умисно, під час сімейної сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, завдав множинні травматичні дії тупим, твердим предметом (предметами) в швидкій послідовності одне за одним, по голові та тілі останньої в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відповідно до висновку судово - медичної експертизи (щодо живих осіб) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла в господарстві за місцем проживання приблизно о 18 год. 30 хв. 03.04.2019 року. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку залишити оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін, із таких підстав.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального закону, та вони були дотримані судом першої інстанції.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і об`єктивно підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і докладно наведених у вироку джерелах доказів:
- показами свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 03.04.2019 року її повідомила сусідка ОСОБА_10 біля 21.00 год., що ОСОБА_8 без ознак життя. Знає,що ОСОБА_4 кілька разів лікувався в КЗ "ОПЛ с. Орлівка", часто вживав спиртні напої.
- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що 03.04.2019 року йшла по дрова та бачила ОСОБА_4 , який був не дуже п`яний та казав їй, що піде спати. Їй відомо, що обвинувачений з потерпілою часто сварилися, що обвинувачений лікувався в КЗ "ОПЛ с. Орлівка".
- поясненнями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що в обвинуваченого були напади хвороби епілепсії, що лікувався в КЗ "ОПЛ с. Орлівка", після лікування в лікарні, пів року не вживав спиртні напої.
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що знає, що ОСОБА_8 та її сини вживали спиртні напої, що обвинувачений ОСОБА_4 лікувався в КЗ "ОПЛ с. Орлівка", оскільки хворіє епілепсією і мав напади такої хвороби.
- показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що знає про сварки між обвинуваченим і потерпілою.
- показами свідка ОСОБА_15 , який, будучи допитаним в судовому засіданні, суду показав, що 03.04.2019 року його не було вдома, про смерть матері його повідомила сусідка, що того дня до обіду бачив брата ОСОБА_4 , який був випивший, що йому не відомо хто саме наніс його матері тілесні ушкодження, але він не думає, що це зробив ОСОБА_4 ,бачив кров на руках і на штанях брата, але припускає, що дана кров могла там бути, оскільки він перевертав маті,. в сім`ї були бійки, але через кілька хвилин мирилися. Сварки виникали через вживання спиртних напоїв. Того дня була сутичка, але ще в денну пору доби, свій вислів в бік брата "догрався" - пояснив, що він так сказав, побачивши матір в такому стані та згадавши, що вдень була суперечка. Тому в той момент так висловився, накривав матір покривалом;
Також, суд обґрунтовано в своєму рішенні послався на дані протоколу огляду місця події від 04.04.2019 року та фототаблиць до нього, згідно якого судом встановлено загальні вигляди господарства по АДРЕСА_1 , місця події, плями бурого кольору на ґрунті біля господарських приміщень та в інших місцях, вікна в господарському приміщенні, гумового капця біля господарського приміщення, положення трупа ОСОБА_8 , а також голови трупа ОСОБА_8 , фрагментів волосся. (а.п. 8-21);
- протоколу огляду трупа від 04.04.2019 року, з якого судом встановлено загальний вигляд голови трупа, ушкоджень на голові трупа, вигляд спини трупа та ушкоджень на спині трупа (а.п.38-40).
- протоколу освідування особи від 04.04.2019 року, а саме ОСОБА_4 та фототаблицями до нього (а.п.58-61), згідно якого в підозрюваного виявлено на пальцях плями бурого кольору та зроблені з них відповідні змиви.
- протоколу відібрання експериментальних зразків крові ОСОБА_4 від 05.04.2019 року (а.п.71);
Також, як встановлено висновком експерта №525 одягу ОСОБА_4 від 05.06.2019 року, кров потерпілої ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_4 належить до групи АВ0 за ізосерологічною системою АВ0. На одязі ОСОБА_4 куртці, кофті, штанях встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А. Вказані ознаки властиві особам групи В з ізогемаглютиніном анти-А, якою є потерпіла ОСОБА_8 (а.п.92-93);
Висновками експертів:
№2.2-43/19 від 27.05.2019 року встановлено, що на об`єктах представлених на експертизу, а саме футболці голубого кольору, двох жіночих кофтах виявлено кров. На пред`явленій на експертизу хустці крові не виявлено. Виявлена кров належить людині. При встановлені групової належності крові, виявлено антигени А і В системи АВ0 і дана кров відноситься до групи АВ (ІV) системи АВ0. У випадку змішування крові, вона може походити від осіб, організму яких притаманні виявлені групові фактори у різній комбінації. Виявлена кров може належати потерпілій ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 також не виключається за умови наявності в нього зовнішньої кровотечі (а.п.122-130);
№2.2-42/19 від 21.05.2019 року, з якого судом встановлено, що на об`єктах представлених на експертизу виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При встановлені групової належності крові виявлено антигени А та В системи АВ0 і дана кров відноситься до групи АВ (ІV) системи АВ0. У випадку змішування крові, вона може походити від осіб, організму яких притаманні виявлені групові фактори у різній комбінації. Виявлена кров може належати ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 також не виключається, за умови наявності в нього зовнішньої кровотечі (а.п.138-145);
№2.2-41/19 від 11.05.2019 року, згідно якого вбачається, що на об`єктах, представлених на експертизу виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При встановлені групової належності крові виявлено антигени А та В системи АВ0 і дана кров відноситься до групи АВ (ІV) системи АВ0. Виявлена кров може належати потерпілій ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 також не виключається, за умови наявності в нього зовнішньої кровотечі (а.п.155-166); -
- №2.2-40/19 від 20.05.2019 року, з якого судом встановлено, що на об`єктах, представлених на експертизу виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При встановленні групової належності крові виявлено антигени А та В системи АВ0 і дана кров відноситься до групи АВ (ІV) системи АВ0. У випадку змішування крові, вона може походити від осіб, організму яких притаманні виявлені групові фактори у різній комбінації. Виявлена кров може належати потерпілій ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 також не виключається, за умовами наявності в нього зовнішньої кровотечі (а.п.185-191);

Також, висновком експерта №47-мк. від 10.06.2019 року, встановлено, що на тканині обох курток ОСОБА_16 виявлені численні сліди крові у вигляді мазків та бризок розташованих: -на куртці, умовно позначеній №1 в наступних ділянках : - обох полицях у верхніх, середніх та нижніх третинах, - передніх поверхнях обох рукавів, - на куртці, умовно позначеній №2 в наступних ділянках: - лівій полиці у верхніх, середніх та нижніх третинах. На тканині брюк ОСОБА_16 виявлені численні сліди крові у вигляді мазків та бризок розташованих в наступних ділянках: - на обох передніх половинках у верхніх, середніх та нижніх третинах. На тканині брюк ОСОБА_16 також виявлений один слід крові у вигляді відбитка розташований у середній третині правої передньої половинки. Сліди крові у вигляді бризок виникли внаслідок попадання на тканину предметів одягу бризок незгорнутої крові (період часу до 3-х хвилин, після виділення крові з джерел кровотечі на тілі) та могли виникнути при струшуванні крапель крові з травмуючого знаряддя (знарядь), при нанесенні ударів руками, ногами та іншими предметами по поверхнях тіла людини, вкритих незгорнутою або частково згорнутою кров`ю. Сліди крові у вигляді мазків виникли внаслідок ковзаючих контактів тканини предметів одягу з поверхнями тіла людини або предметів вкритих незгорнутою або частково згорнутою кров`ю. Слід крові у вигляді відбитка виник внаслідок контакту з тканиною брюк, імовірно травмуючого предмета, що має видовжену, обмежену контактуючу поверхню шириною біля 11 мм та була вкрита незгорнутою кров`ю Слід крові у вигляді відбитка виник внаслідок контакту з тканиною брюк, імовірно травмуючого предмета, що має видовжену, обмежену контактуючу поверхню шириною біля 11 мм та була вкрита не згорнутою кров`ю (період часу до 3-х хвилин, після виділення крові з джерел кровотечі на тілі). Згідно даних судово-імунологічної експертизи виявлені сліди на предметах одягу ОСОБА_4 є слідами крові властиві особам групи В з ізогемаглютиніном анти-А, якою є потерпіла ОСОБА_8 (а.п.172-177);
Зазначений висновок експерта захисником ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду не спростований.

За висновком судово-психіатричної експертизи №106/19 від 24.04.2019 року ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_17 страждає на Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_17 на момент вчинення інкримінованого йому діяння у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_17 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_17 в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку в період часу, який досліджується у провадженні, не перебував. ОСОБА_17 характеризується егоцентризмом, рисами індивідуалізму, необхідністю негайного задоволення своїх потреб, можливо, нехтуванням умовностями. Орієнтація на внутрішні критерії в поведінці може супроводжуватись емоційною лабільністю та імпульсивністю. Існує схильність до протестних реакцій у відповідь на небажані впливи, що проявляється негативізмом стосовно заборон і обмежень. Рівень інтелектуального розвитку - в межах низької норми. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_16 не мають характеру вад, які б істотно впливали на його поведінку під час події, яка досліджується у провадженні. ОСОБА_17 , з урахуванням його емоційного стану, індивідуально- психологічних особливостей, рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати про них відповідні показання (а.п.211-215).

При вирішенні питання про достатність доказів, установлених під час змагального судового розгляду, для визнання особи винуватою суди мають керуватися приписами частин 2 та 4 ст.17 КПК, згідно з якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Така позиція узгоджується з приписами ч.3 ст.62 Конституції України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом повинно бути доведено всі обставини, які в силу ст.91 КК належать до предмета доказування та мають правове значення для правильної кваліфікації діяння.

Вирішення таких питань має бути здійснено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення та захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, було спростовано фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, про стандарт доказування "поза розумним сумнівом" неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п.150, п.253).

При цьому з оскаржуваного вироку убачається, що згідно з положеннями ст.94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні. Такий висновок суд належним чином детально обґрунтував у прийнятому рішенні.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що суд першої інстанції поклав в основу обвинувачення докази, які є суперечливими, на думку колегії суддів є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються комплексом наведених у судовому вироку доказів, є надуманими, неконкретними та висунутими апелянтом з метою підтримання будь-яким чином обраної позиції захисту. При цьому всі наведені у вироку докази зібрані в стадії досудового розслідування та під час судового розгляду провадження судом першої інстанції, які покладені ним в основу обвинувального вироку, отримані, досліджені, перевірені та оцінені відповідно до вимог КПК України та нічим не спростовані.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто заподіяв потерпілій умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до матеріалів провадження в ході судового слідства було встановлено, що ОСОБА_4 під час сімейної сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , завдав множинні травматичні дії тупим, твердим предметом (предметами) по голові та тілі останньої, спричинивши таким чином останній тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку СМЕ комунального закладу Рівненської обласної ради "Обласне бюро судово-медичної експертизи" №64 від 25.05.2019 року, причиною смерті ОСОБА_8 явилася важна масивна тупа поєднана закрита тупа травма грудної клітки та живота з переломом грудини, чисельними переломами ребер та ушкодженнями: (розривами) серця, легень, печінки, що супроводжувалося гострою внутрішньою - плевральною та черевною кровотечею. Дана масивна травма ( в своєму короткому перебігу) - зумовила розвиток травматичного комбінованого (кардіогенного, плевропульмонального - комбінованого) шоку, зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи. Вказані ушкодження виникли внаслідок множинних травматичних дій тупим, твердим предметом (предметами) і в швидкій послідовності одне за одним та за ознаками небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

До того ж, як вбачається з висновку експерта №47-мк. від 10.06.2019 року, на тканині обох курток ОСОБА_16 виявлені численні сліди крові у вигляді мазків та бризок розташованих:
- на куртці, умовно позначеній №1 в наступних ділянках: - обох полицях у верхніх, середніх та нижніх третинах; - передніх поверхнях обох рукавів;
- на куртці, умовно позначеній №2 в наступних ділянках: - лівій полиці у верхніх, середніх та нижніх третинах.
На тканині брюк ОСОБА_16 виявлені численні сліди крові у вигляді мазків та бризок розташованих в наступних ділянках: - на обох передніх половинках у верхніх, середніх та нижніх третинах.
На тканині брюк ОСОБА_16 також виявлений один слід крові у вигляді відбитка розташований у середній третині правої передньої половинки.
Сліди крові у вигляді бризок виникли внаслідок попадання на тканину предметів одягу бризок незгорнутої крові (період часу до 3-х хвилин, після виділення крові з джерел кровотечі на тілі) та могли виникнути при струшуванні крапель крові з травмуючого знаряддя (знарядь), при нанесенні ударів руками, ногами та іншими предметами по поверхнях тіла людини, вкритих незгорнутою або частково згорнутою кров`ю.
Сліди крові у вигляді мазків виникли внаслідок ковзаючих контактів тканини предметів одягу з поверхнями тіла людини або предметів вкритих незгорнутою або частково згорнутою кров`ю.
Слід крові у вигляді відбитка виник внаслідок контакту з тканиною брюк, імовірно травмуючого предмета, що має видовжену, обмежену контактуючу поверхню шириною біля 11 мм та була вкрита незгорнутою кров`ю.
Слід крові у вигляді відбитка виник внаслідок контакту з тканиною брюк, імовірно травмуючого предмета, що має видовжену, обмежену контактуючу поверхню шириною біля 11 мм та була вкрита не згорнутою кров`ю (період часу до 3-х хвилин, після виділення крові з джерел кровотечі на тілі).
Згідно даних судово-імунологічної експертизи виявлені сліди на предметах одягу ОСОБА_4 є слідами крові властиві особам групи В з ізогемаглютиніном анти-А, якою є потерпіла ОСОБА_8 (а.п.172-177).

Крім того, з висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №72 від 05.04.2019 року встановлено, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження в тому числі у вигляді зсаджених округлих ранок на суглобах середніх фаланг 2,3,4 пальців правої кисті. Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних дій тупим, твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею (за різних обставин травмування). Термін заподіяння таких ушкоджень може відповідати 03.04.2019 року. (а.п. 219-220).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведеними доказами спростовується позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його відсутності на місці події під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , оскільки результати вищенаведених висновків експерта №64 від 25.05.2019 року та №72 від 05.04.2019 року вказують на протилежне, зокрема на той факт, що обвинувачений безпосередньо наносив удари від яких на його одязі залишились сліди крові, яка належить потерпілій ОСОБА_8 .

Разом з тим, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо невстановлення органом досудового розслідування знаряддя злочину, що, на думку сторони захисту, підтверджує невинуватість обвинуваченого ОСОБА_4 .

Однак, на думку колегії суддів, в даному випадку всі наведені у вироку докази зібрані на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду провадження судом першої інстанції, які покладені ним в основу обвинувального вироку, отримані, досліджені, перевірені та оцінені відповідно до вимог КПК України та нічим не спростовані. Між тим, вимогами чинного кримінального процесуального законодавства не встановлено обов`язковості встановлення знаряддя вчинення злочину у випадку, якщо за відповідних обставин приймались міри для його встановлення, але його встановити неможливо. Також, колегія суддів враховує те, що в кримінальному провадженні містяться інші докази, які вказують на винуватість особи у вчиненні поставленого йому у вину кримінальному правопорушенні.

Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням положень кримінального закону колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України і вважає таку кваліфікацію правильною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційний суд не встановив, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

ВирокСарненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000322 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 04 квітня 2019 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали..

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3