У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2019 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.02.2020 року включно з визначенням застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн.

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/47/20 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Задоволено клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 21.02.2020 року включно з визначенням застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн.

У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_6 : не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та місця роботи, носити електронний засіб контролю, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади, здати на зберігання до відповідних органів державної влади закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню.
Вважає, що прокурор не надав суду належних доказів, які б свідчили б про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, свою вину визнав частково та запевняв в судовому засіданні, що не має наміру переховуватись, впливати на свідків чи здійснювати інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, зазначає, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області погодженого з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 0004740 відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0004740 від 23.12.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюються в тому, що 23.12.2019 р. приблизно о 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що на території гаражного кооперативу «Портовик» по вулиці Заводська, 47 в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна із застосуванням насилля, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, наніс потерпілому ОСОБА_10 удар ліктем правої руки у ліву сторону обличчя, від чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_11 намагався підвестися із землі, а ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 ще один удар правою ногою в ліву частину голови.
Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 в сумі 300 гривень та авто магнітолою у корпусі сірого кольору вартістю 300 гривень.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 600 гривень.

24.12.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Після вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти даним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004740 від 23.12.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Зауважено, що ОСОБА_6 24.12.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Така обгрунтованість підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.09.2019 року, протоколом огляду місця події від 23.12.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2019 року, протоколом допиту свідка від 23.09.2019 року.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, існують також ризики незаконного впливу на свідків та потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_6 раніше судимий, офіційно ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, тому перебуваючи на волі та не маючи постійного джерела доходу, може продовжити злочинну діяльність.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована сукупністю доказів вчинення підозрюваним тяжкого злочину та наявністю вказаних ризиків.
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та убезпечить потерпілого та свідків по цьому кримінальному провадженню від незаконного впливу з боку підозрюваного.
Отже, надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше три ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не є слушними, оскільки досліджені судом дані про особу та обставини злочину в своїй сукупності доводять наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого і не можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Твердження захисника, що незадовільний стан здоров`я підозрюваного дає підстави для обрання йому іншого запобіжного заходу не є слушними.

Так, незадовільний стан здоров`я підозрюваного не є тими визначальними обставинами, які б давали можливість обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки в умовах тримання в СІЗО підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Окрім того, в матеріалах провадження не міститься жодних медичних документів з приводу того, що підозрюваний не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО, вільно обирати лікаря чи бути направленим на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.
Таких даних не надано також і апеляційному суду.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.
З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 376,405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2019 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: