Справа № 745/24/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/145/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянина України, не працюючого, одруженого, із повною загальною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 05.11.2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 572 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , у період часу з 12 червня 2018 року по 01 липня 2018 року, близько 04 години, точної дати органами досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, прибув на територію господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; яке належить ОСОБА_9 , де через відсутню частину скла вікна проник до веранди будинку, звідки таємно, умисно, вчинив крадіжку кутової шліфувальної машини марки Craft, моделі CAG-125/900E, вартість якої становить 461,08 грн, чим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 звернувся із апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого, в якій просить вирок місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення або пом`якшити міру покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на недоведеність вини підзахисного, оскільки обвинувачення будується лише на показаннях двох свідків, з якими останній перебуває у неприязних відносинах, тому допускає, що ті можуть його обмовити, оскільки допитані були через проміжок часу, з їх показаннями останній погодився лише в частині перебування болгарки у їх господарстві, що пояснив придбанням її у ОСОБА_10 , що останній підтвердив у суді. А протокол огляду містить посилання на спосіб проникнення до веранди дві віконні рами з відсутніми вікнами, розмір яких є замалим для будови тіла обвинуваченого і такі невідповідності судом усунуті не були, тому вважає, що обвинувачення базується на припущеннях, що суперечить нормам Конституції та КПК України.

Разом з тим, захисник вказує, що у разі, якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про доведеність вини, вважає покарання занадто суворим, просить застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки тяжких наслідків не настало, вартість викраденого незначна та відшкодована обвинуваченим потерпілому, який не наполягав на суворості покарання, обтяжуючих обставин не встановлено, характеризується за місцем фактичного проживання позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає з дружиною, з якою виховують чотирьох неповнолітніх дітей, має незадовільний стан здоров`я, відповідно до доповіді органу пробації ризик вчинення нового злочину та небезпека для суспільства оцінюється як середній рівень, виправлення можливе без позбавлення волі, тому просить звільнити його від покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили задовольнити, прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим та заперечував проти вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав, заперечуючи факт викрадення ним болгарки, а відшкодування ним шкоди пов`язує із погрозами з боку потерпілого його дружині.

Попри невизнання вини обвинуваченим, вина останнього у інкримінованому йому діянні підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції показав, що був відсутній за місцем свого проживання близько місяця, по поверненню виявив пропажу болгарки, яка знаходилася у веранді, допускав, що хтось із знайомих узяв, а коли почув від людей, що болгарку в нього вкрали, написав заяву до поліції. Зазначив, що до початку судового засідання обвинувачений передав йому 500 грн, мотивувавши це тим, щоб «вирішити цю проблему».

Такі показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 та її сина, неповнолітнього ОСОБА_12 . Так, свідок ОСОБА_11 показала, що влітку був факт того, що ОСОБА_7 разом із її сином ходили кудись близько 3-4 год. ранку, коли той повернувся з дискотеки, пізніше вона бачила у гаражі болгарку, яка через пару днів зникла, а ще пізніше син розказав, що ОСОБА_13 просив його постояти під двором та дати знак якщо хтось ітиме.

Такі її показання в повній мірі узгоджуються із показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , даними у судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту за його участі (а.п. 32-35), який показував, що на прохання обвинуваченого ходив із ним до подвір`я потерпілого та чекав ОСОБА_7 , який заходив на подвір`я, а вийшовши сховав при ньому у куртку болгарку, яку пізніше він бачив у їх гаражі, а потім вона зникла після того, як ОСОБА_13 з`їздив до м. Чернігова.

З протоколу огляду місця події домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 від 01.12.2018 року, вбачається відсутність у віконній рамі веранди даного будинку двох частин скла розміром 40х20 см та 30х20 см (а.п. 8-13).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1260 від 19.12.2018 року від 19.12.2018 року встановлена вартість викраденої болгарки, яка становить 461,08 грн (а.п. 45-49).

Таким чином, колегія суддів приходить переконання, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вини обвинуваченого, оскільки сукупністю досліджених та викладених доказів доводиться протилежне, а його доводи, що свідки обмовили обвинуваченого через неприязні стосунки не спростовують їх показань, які узгоджуються із часом вчинення злочину, та іншими обставинами, в тому числі і способом проникнення до житла через відсутнє скло у рамах веранди. А поряд із викладеними у апеляційній скарзі захисника обставинами щодо передачі обвинуваченим потерпілому коштів у сумі, яка відповідає заподіяній шкоді та прагненню пом`якшити покарання, доводи про непричетність до злочину колегія суддів визнає як неспроможні та спрямовані на намагання уникнути відповідальності.

Разом з тим, доводи стосовно суворості призначеного покарання, колегія суддів знаходить слушними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, посередню характеристику за місцем проживання, враховано судом і висновок органу пробації, який характеризує особу обвинуваченого, спосіб його життя, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також те, що виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі, відсутність як пом`якшуючих так і обтяжуючих покарання обставин, однак не в повній мірі врахував усі ці обставини, а також розмір, вартість і значимість викраденого майна, як і дані про особу обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 408 КПК України, підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, пом`якшення призначеного покарання, якщо воно за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Зокрема, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в апеляційному суді і наразі враховується колегією суддів, обвинувачений хоча і не визнав вини, однак передав потерпілому кошти, які відповідають сумі завданої шкоди, у апеляційній скарзі захисник зазначив цей факт як відшкодування шкоди, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, попри вчинення тяжкого злочину, тяжких наслідків для потерпілого не настало, сума збитку 461,08 грн. є незначною та відшкодована, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Враховуючи особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до довідки про склад сім`ї (а.п. 76) проживає з дружиною, з якою виховує чотирьох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку з приводу захворювання, проходить систематичне лікування, а відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а його виправлення можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України, при вирішенні питання про спосіб відбування покарання, суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, може прийти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням.

З урахуванням вище вказаних обставин, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком, що, на переконання колегії суддів стане достатнім і необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. І таке покарання, на думку суду апеляційної інстанції, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому в цій частині апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання - зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4