У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201, ч.1 ст.263 КК України,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

З внесеного клопотання слідує, що ОСОБА_4 , в період з лютого по серпень 2019 року, перебуваючи на тимчасових заробітках на території Чеської Республіки в м. Прага, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинам отримав у своє розпорядження радіоактивні матеріали у вигляді злитків неправильної форми, які складав до пластикової коробки, з метою подальшого їх незаконного переміщення через митний кордон в Україну, для подальшої реалізації на території України.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим мотивом, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Чеської Республіки, заховав пластикову коробку з наявними в ній радіоактивними матеріалами в сумку з особистими речами та помістив її до багажного відділення автомобіля марки «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким 24 серпня 2019 року виїхав з м. Прага Чеської Республіки в напрямку словацько українського кордону.

Надалі 25.08.2019 близько 05 години 23 хвилини, ОСОБА_4 слідуючи пасажиром у вказаному мікроавтобусі марки «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 заїхав на територію України, а саме на територію пункту пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС, де спрацював комплекс «Янтар» (система радіаційного контролю).

В подальшому, в ході проведення прикордонного та митного контролів автомобілю марки «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у багажному відділенні даного транспортного засобу у сумці з особистими речами ОСОБА_4 було виявлено пластикову коробку з речовиною схожою на срібло, яка була джерелом іонізуючого випромінювання.

Згідно висновку експертизи проведеної інститутом ядерних досліджень Національної академії наук України № 2-2020 від 07.02.2020 у наданій на дослідження пластиковій коробці знаходиться радіоактивний матеріал масою 183 грама, що містить Ra 226 (радій-226).

Поряд з цим, 12 листопада 2019 року в ході проведення співробітниками Управління СБ України в Закарпатській області санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: предмет схожий на обріз рушниці з № НОМЕР_2 , ТОЗ-34 Р; 19 набоїв калібр 12, 69.8 мм; 4 набої калібр 9 мм. з металевими кулями, які останній зберігав без відповідного дозволу у сейфі, який знаходився в його кімнаті.

Згідно пояснення ОСОБА_4 виявлені за місцем його проживання предмет схожий на обріз рушниці з № НОМЕР_2 , ТОЗ-34 Р; 19 набоїв калібр 12, 69.8 мм; 4 набої калібр 9 мм. з металевими кулями, належать йому особисто і він їх декілька років тому знайшов у селі при обставинах, які не пригадує.

У відповідності до висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/463 від 12.12.2019, наданий на дослідження предмет схожий на рушницю є обрізом двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-34Р» 12 калібру з серійним номером « НОМЕР_2 » є нестандартною вогнепальною зброєю придатною для проведення пострілів.

Згідно цього ж висновку експерта, надані на дослідження 19 набоїв калібр 12, 69.8 мм є мисливськими патронами 12-го калібру, які призначені для гладко ствольної мисливської зброї, виготовлені заводським способом та придатні до стрільби, які є боєприпасами.

Також, згідно цього ж висновку, надані на дослідження, 4 (4) набої калібр 9 мм. з металевими кулями є боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою калібру 9х18 мм, виготовлені промисловим способом, призначені для стрільби з пістолетів: конструкції Макарова (ПМ), конструкції Стечкінав (АПС), а також з РА-63,Р-64,RK-59 и т.і. та придатні для проведення пострілів.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 201 КК України контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю радіоактивних матеріалів та ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне поводження зі зброєю, тобто зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

26.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 201 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення покарання він може переховуватися від органу досудового розслідування, а тому приходить до висновку про наявність ризику можливого переховування вказаної особи від органів досудового розслідування та суду.

Клопотання мотивоване тим, що у вчиненні злочину щодо якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, останній свою вину визнав частково та дав показання щодо обставин вчинених злочинів, ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання на території Львівської області, на утриманні має малолітню дитину, а тому орган досудового розслідування приходить до висновку про можливість обрання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - шляхом заборони підозрюваному залишати житло в період часу з 18 години 00 хвилин по 9 годину 00 хвилин та покладення на нього наступних обов`язків:

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити. Вказав, що ризики на які вказав прокурор є недоведеними, а підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування. Просив обрати відносно ОСОБА_4 , більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтримав доводи захисника. Просив врахувати те, що він не судимий, сімейний стан, наявність місця проживання.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування,

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.201, ч.1 ст.263 КК України.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи наявними ризик переховування від органу досудового розслідування, прокурор виходить виключно із тяжкості покарань, що загрожують ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.

Крім того, прокурором не надано доказів, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 , у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання суворої міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 ,запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку слідчого судді забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Визначити строк застосування обов`язків до 22.05.2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1