Справа № 128/543/17
Провадження №11-кп/801/81/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001144, за апеляційною скаргою зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2019р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником відділу ІТ ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 14862 гривні 62 копійки матеріальної шкоди, 5000 гривень відшкодування моральної шкоди та 5000 гривень витрат на правову допомогу.
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 08 серпня 2015 року біля 21:50 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Нісан Ноут», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр виїзду з другорядної дороги на вул. Немирівське шосе в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, (на даний час на підставі рішення Вінницької міської ради № 1663 від 30.07.2015 року м. Вінниця) поблизу будинку № 92, в районі перехрестя вулиць Немирівське шосе та вул. Ватутіна, перед початком руху не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на середину вищевказаного перехрестя. При цьому ОСОБА_6 не надав перевагу транспортним засобам, які наближалися до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з мотоциклом «ЯВА 350», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_7 , який рухався по лівій смузі руху вул. Немирівське шосе в напрямку м. Вінниці.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізований до лікувального закладу.
Відповідно до висновку експертизи № 510/576 від 26.05.2016 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, підапоневротична гематома лобної ділянки, садна тім`яної ділянки, садно лівої щічної ділянки, відкритий перелом головки лівої малогомілкової кістки без значного зміщення, неповна травматична ампутація лівої стопи - відкриті уламкові переломи 2, 3, 4, 5 плеснових кісток лівої стопи зі зміщенням та дефектом кісткової тканини та м`яких тканин, забійна проникаюча рана лівого колінного суглобу, забійна рана середньої третини лівої гомілки з ушкодженням переднього великогомілкового м`язу, забійна рана лівої кисті, садна на грудній клітці зліва.
Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не являлися небезпечними для життя у момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами тому належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів).
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 456а від 24.09.2015 року, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Нісан Ноут», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані.
У деталях та вузлах робочої гальмівної системи автомобіля «Нісан Ноут» експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли впливати на можливий не керований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 1753/16-21 від 18.07.2016 року, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Нісан Ноут» ОСОБА_6 повинен був керуватися технічними нормами вимог п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, а водій мотоцикла «Ява - 350» ОСОБА_7 - технічними нормами вимог п.п. 12.12,12.3 Правил.
В даній дорожній ситуації водій мотоцикла «Ява - 350» ОСОБА_7 не мав технічної можливості зупинити, керований ним мотоцикл, до смуги руху автомобіля «Нісан Ноут» шляхом термінового гальмування відповідно при виконанні ним технічних вимог п. 12.3 Правил.
В даній дорожній ситуації технічна можливість попередження даного ДТП у водія автомобіля «Нісан Ноут» ОСОБА_6 забезпечувалась виконанням технічних норм вимог п.п. 10.1, 16.11 Правил:
п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Нісан Ноут» ОСОБА_6 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п.п 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з даним ДТП.

Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить змінити вирок, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного за вироком місцевого суду покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як з часу вчинення злочину минуло понад 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок, через невідповідність вироку суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити рішення, яким виправдати ОСОБА_6 , у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та вичерпанням можливості отримання таких доказів.
Свої вимоги ОСОБА_6 мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які процесуальні документи про джерело походження відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, які використовувались експертом при проведенні транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 25.04.2016р., що є підставою визнати ці докази та похідні від них недопустимими. Також не був дотриманий процесуальний порядок отримання диску слідчим з відеозаписом від 08.08.2015р., який не був відкритий стороні захисту. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти використання як доказу висновку експерта від 18.07.2016 за № 1753/16-21, оскільки при проведенні цієї експертизи використані некоректні та неповні вихідні дані та визнати недопустимими доказами протоколи слідчих експериментів від 16.02.2016р. проведених з порушенням вимог ст. 240 КПК України без попередніх допитів у відповідних процесуальних статусах, а також інші письмові докази, надані стороною обвинувачення, оскільки вони отриманні внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про скасування вироку щодо ОСОБА_6 , оскільки його вина не доведена, взяті до уваги докази, які мають бути визнані недопустимими, зокрема відеозапис від 08.08.2015 та висновки експертизи від 25.04.2016, де взято до уваги відеозапис з камер зовнішнього спостереження, також було взято до уваги слідчий експеримент, але особи, які приймали в ньому участь не були допитані в якості свідків, вважають, що винним в даній ДТП є потерпілий ОСОБА_7 , прокурор підтримав апеляційну скаргу зі змінами та просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки закінчилися строки, проте вина ОСОБА_6 є доведеною, судом вірно взято до уваги покази потерпілого, який рухався зі включеним світлом, та за висновком експерта, зі швидкістю 60 км/год., і беззаперечно встановлено, що ОСОБА_6 змінював рух, мав пропустити транспорт, що рухався по головній, слідчий експеримент проводився з метою уточнення даних, а диск з відеозаписом був оглянутий в суді першої інстанції, постанови, які не були зазначені в реєстрі надавались в суді для ознайомлення, дослідивши зазначені в клопотанні письмові докази, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і задоволення змін до апеляційної скарги прокурора.
Суд першої інстанції, ухвалюючи судові рішення про винність ОСОБА_6 , перевірив його доводи та обґрунтував свої висновки допустимими доказами, які новів у вироку.
Істотних порушень, які би були підставою для скасування вироку не встановлено.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи про джерело походження відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, які використовувалися експертом при проведенні експертизи від 25.04.2016.
Проте дана обставина була перевірена судом першої інстанції і суд встановив, що даний диск з камер зовнішнього спостереження був надісланий добровільно власником ПП «АТП Кривешко», що відповідає вимогам ст. 159 КПК України.
Щодо неспівпадіння дати в листі директора ПП «АТП Кривешко» з датою визнання речовим доказом диску на якому наявний відеозапис з ДТП, то суд бере до уваги, що даний запис дійсно був і надавався слідчим на досудовому слідстві експерту при призначенні експертизи від 26.01.2016, з якими ознайомилась сторона захисту при відкриті матеріалів, де є посилання на даний відеозапис, а тому не відповідає дійсності, що про нього не було відомо, в судді він був відтворений за клопотанням сторони захисту, що не свідчить про те, що його не було на досудовому слідстві.
Щодо взяття в якості допустимого доказу протоколу слідчого експерименту, без попереднього допиту ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в якості свідка, результати якого були використані при проведенні експертизи, то апеляційний суд бере до уваги наступне.
Однією з підстав проведення експертиз, як правило, є відомості, отримані слідчим у результаті проведення огляду місця події та слідчого експерименту.
Відповідно до ч. 3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок.
Утім, якщо слідчий експеримент проводився за участю свідка, який надалі, після отримання слідчим висновку експерта, буде визнаний підозрюваним, то відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України результати цієї слідчої дії будуть визнані недопустимими для використання у доказуванні, так само як і висновок експерта, як такий, який отриманий завдяки інформації, з порушенням «отруєний плід».
Це відповідає правовій позиції висловленій в постанові ВСУ від 09.06.2016 року і п. 6 ч. 2 ст. 87 КПК України має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але всупереч наявності у такої особи права на мовчання, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотними порушеннями.
Отже, протокол слідчого експерименту, висновок експерта не можуть бути визнані недопустимими доказами з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 87 КПК України, оскільки на момент отримання показань свідка і проведення цих слідчих дій не існувало даних, які би свідчили про необхідність повідомлення цій особі про підозру.
Захист ставив під сумнів факт щодо справності до моменту ДТП електрообладнання мотоцикла, проте дана обставина не викликає сумніву і підтверджується зокрема записом з камери зовнішнього спостереження і висновками експерта.
В ході судового розгляду були надані постанови про призначення експертиз, з метою перевірки законності їх проведення.
Дані постанови є процесуальними документами, які підтвердили лише допустимість доказу висновків проведених експертиз, і їх надання лише в суді, не дає підстав для визнання недопустимим доказом висновків експертиз, а самі постанови про призначення експертиз не можуть визнаватися недопустимим доказом.
Зважаючи на викладене та докази, які судом взято в якості допустимих, в своїй сукупності доводить винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 поза всяким розумним сумнівом і не дають підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_6 і закриття провадження.
Оскільки вина ОСОБА_6 доведена, але з часу вчинення злочину, 08.08.2015р. пройшло понад 3 роки і злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, то обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання, визначеного у вироку, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовільнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2019р. щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України змінити.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4