ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6922/20
провадження № 1-кп/753/1238/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0001597 від 09.03.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2020, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходився на кухні квартири АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де спілкувалися.

Близько 22 год. 00 хв. під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого ОСОБА_11 попросила ОСОБА_7 залишити квартиру.

Будучи у тамбурі під`їзду, ОСОБА_7 , маючи намір продовжити конфлікт з ОСОБА_8 , схопив останню за руку та витягнув до загального коридору. У коридорі, ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_12 на підлогу, після чого остання закричала.

Син ОСОБА_13 , неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , почув крик своєї матері та вибіг з квартири до загального коридору, де в той час знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

З метою захисту матері від протиправних дій ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_5 , схопив ОСОБА_7 за обидві руки, підійшовши до нього ззаду та став утримувати їх.

В цей час, ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, власною головою наніс удар в лобну ділянку голови неповнолітнього ОСОБА_5 . В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 відпустив руки ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повернувся до неповнолітнього обличчям, та кулаком правої руки наніс два удари в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців - в лівій підочній ділянці з розповсюдженням на вилицеву ділянку, на спинці носу по центру.

Таким чином, ОСОБА_7 здійснив умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 08.03.2020 р. приблизно о 22-00 год., перебуваючи на кухні в квартирі АДРЕСА_2 між ним та знайомою ОСОБА_6 відбувся словесний конфлікт. В ході конфлікту він схопив ОСОБА_6 за руку та витягнув в тамбур під`їзду. Почувши крик матері з квартири вибіг її син ОСОБА_5 та схопив його за руки. Намагаючись звільнитись, він наніс удар головою в лобну ділянку голови ОСОБА_5 , після чого жодних ударів потерпілому він не наносив. Таким чином, обвинувачений стверджував, що наніс обвинуваченому лише один удар.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі дій, зазначеному у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 08.03.2020 р. приблизно о 22-00 год. він перебував в квартирі АДРЕСА_2 . Почувши крики своєї матері, він вибіг з квартири до загального коридору, де побачив як обвинувачений штовхнув його маму на підлогу. Він, намагаючись захистити маму, схопив обвинуваченого за руки, а обвинувачений в свою чергу наніс йому удар головою в лобну ділянку, після чого продовжив наносити йому удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 також підтвердила, що 08.03.2020 р. приблизно о 22-00 год. між нею та обвинуваченим відбувся конфлікт, в ході якого обвинувачений виштовхнув її з квартири до загального коридору, де повалив її на підлогу. В цей час з квартири вибіг її син, та, намагаючись захистити її, схопив обвинуваченого за руки, однак обвинувачений наніс спочатку удар головою в лобну ділянку голови її сина, після чого, наніс два удари кулаком в обличчя її сина.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 042/1-326-2020 від 10.03.2020 р., де експертом зафіксовано у потерпілого ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження у виді синців в лівій підочній ділянці з розповсюдженням на ви лицеву ділянку, на спинці носа по центру. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. /а.с. 21-23/. Таким чином, наявність декількох тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 підтверджує покази потерпілого ОСОБА_5 та законного представника потерпілого ОСОБА_6 стосовно нанесення обвинуваченим потерпілому не лише удару головою по обличчю, а й двох ударів кулаком по обличчю.

Аналіз досліджених доказів в їх сукупності дозволяє суду стверджувати, що вина обвинуваченого в обсязі дій, які викладені у вироку суду, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які б помякшували покарання обвинуваченому, передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину відносно неповнолітнього.

Враховуючи особу обвинуваченого, його вік та майновий стан, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого ОСОБА_5 , який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у виді громадських робіт.

Більш м`яке покарання у виді штрафу суд не може застосувати, оскільки обвинувачений не має місця роботи.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 /сто/ годин.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 273 /двісті сімдесят три/ гривні 80 копійок. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1