ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/350/20 Справа № 176/2869/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 від 24 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, було задоволено.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час обшуку в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що проводився в період часу з 19 години 24 хвилин по 20 годину 30 хвилин 24 грудня 2019 року, а саме: 10 автоматів гральних моделлю: ТУ У 36.5-1:2006, та три верхніх частини столів для гри в покер.
Рішення суду обґрунтовано тим, що виявлене та тимчасово вилучене в ході обшуку майно є одним з головних речових доказів у кримінальному провадженні, може містити сліди злочину, а тому в подальшому дані об`єкти потребують дослідження експертами, які володіють спеціальними знаннями.
Разом з тим враховуючи те, що вищезазначене майно могло зберегти на собі сліди злочину або інші відомості, існують об`єктивні обставини, які підтверджують, що незастосування арешту до проведення всіх необхідних експертиз створює ризик пошкодження, псування, зникнення або перетворення як самих об`єктів дослідження, так і слідів, які на них містяться.
Крім того, до початку дослідження речового доказу на стадії судового слідства, власник майна, реалізуючи свої передбачені законодавством цивільні права, може його відчужити (продати або подарувати), що спричинить втрату речових доказів, які мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить продовжити строк на апеляційне оскарження, оскільки 14 лютого 2020 року було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали ним було отримано лише 19 лютого 2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Скасувати ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.02.2020 року. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 повернути вказане майно.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала прийнята із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а саме слідчі дії були проведені без участі власника нерухомості та власника вилученого майна.
Вважає, що прокурор не усунув недоліки, вказані в мотивувальній частині ухвал від 27 грудня 2019 року та від 10 січня 2020 року, а подав клопотання від 15.01.2020 року лише 24 січня 2020 року, чим було порушено абзац 1 ч. 5 ст. 171 КПК України. А слідчий суддя був зобов`язаний перевірити точний час подання даного клопотання про арешт шляхом дослідження журналу реєстрації у журналі вхідної кореспонденції, і лише після цього приймати рішення про початок розгляду клопотання про арешт чи повернення його прокурору для усунення недоліків, чого зроблено не було, до того ж власника майна не повідомлено про судове засідання, яке відбулося 27 січня 2020 року.
Вказує на те, що вилучене майно знаходилося більше 10 років в розібраному стані в подавальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, в клопотанні та в ухвалі суду не зазначено підстави чи розумні підозри вважати, що вилучене майно є доказом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. В клопотанні прокурора та ухвалі суду не зазначено будь-яких обґрунтувань щодо обставин вчинення злочину, з самого протоколу не вбачається, що в підвальному приміщенні, без світла, на непрацюючих гральних автоматах та верхніх частинах столів для гри в покер відбувалася діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів. В ухвалі суду не обгрунтовано правові підстави для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з правової позиції, викладеної Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року
(справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18) в частині того, що за змістом ст. 376 КПК дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.
Зважаючи на те, що постановлення ухвали слідчим суддею не пов`язане з вирішенням справи по суті, а рівень складності скарг, які передаються на розгляд слідчим суддям, зазвичай не є таким, що потребує значного часу для складання ухвали щодо їх вирішення, оголошення слідчим суддею в порядку ч. 2 ст. 376 КПК лише резолютивної частини ухвали має місце переважно у виняткових випадках та жодним чином не впливає на визначений процесуальним законом порядок обчислення строку апеляційного оскарження.
У випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає обставини, наведені апелянтом, поповажною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та приходить до висновку про наявність підстав для його поновлення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001060, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 24 грудня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Як убачається з наданих матеріалів, 24 грудня 2019 року до чергової частини Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , в підвальному приміщенні можуть бути гральні автомати.
З метою проведення повного, всебічного досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи можливість знищення та пошкодження знарядь та слідів вчинення кримінального правопорушення, в період часу з 19 год. 24 хв. по 20 год. 30 хв. 24 грудня 2019 року слідчим СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 із застосуванням відеофіксації, за участю 2 понятих: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проведено обшук в усьому підвальному приміщенні, де розташовані гральні автомати та столи для гри в покер, за адресою: АДРЕСА_1 . Необхідність своєчасного виявлення слідів та знарядь вчинення злочину, можливої особи, яка вчинила злочин, стала підставою для проведення слідчої дії без попереднього постановлення відповідного рішення суду. В ході даного обшуку виявлено та тимчасово вилучено 10 автоматів гральних моделі ТУ У 36.5-1:2006 та три верхніх частини столів для гри в покер.
Законність вказаного обшуку підтверджується ухвалою слідчого судді від 29 січня 2020 року про надання дозволу слідчому слідчого відділу Жовтоводського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_9 на проведення обшуку в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 325 квадратних метрів, де проведено обшук в період часу з 19 год. 24 хв. по 20 год. 30 хв. 24 грудня 2019 року (а.п. 53-55).
Постановою cлідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 24.12.2019 року 10 автоматів гральних моделі ТУ У 36.5-1:2006 та три верхніх частини столів для гри в покер визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001060, оскільки дане майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження убачається наявність достатніх підстав вважати, що дане вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, з чим погоджується й апеляційний суд, оскільки дане майно відповідає критеріям речового доказу у даному кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду.
Також арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання. Апеляційний суд зазначає, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні, на що є посилання у поданій апеляції, не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч.3 ст.170 КПК України.
Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
У зв`язку з вищевказаним, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060.
Апеляційну скаргу представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4