Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/343/20
Провадження № 1-кп/499/52/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000040 від 13 лютого 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Іванівського району, села Богунове, громадянина України, працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13.02.2020 о 07 годині 45 хвилин ОСОБА_4 з метою забрати особисті речі, прибув на своєму автомобілі до будинку, де мешкає ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови з ОСОБА_6 , до них підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , де між ОСОБА_4 та останніми виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_4 , на підгрунті особистих неприязних стосунків, маючи прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи протиправно, умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настанню з метою завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , дістав дерев`яну биту з салону свого автомобіля та умисно наніс удар вказаною битою по голові ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на землю.
Тим самим, ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, на що вказує: краї рани здирані, синякові та струсу головного мозку, що є єдиним комплексом закритої внутрішньочерепної травми в формі струсу головного мозку, які могли утворитися від ударної дії тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має продовгувату форму, яким, в тому числі могла бути дерев`яна палка ( бита).
Виявлене у ОСОБА_5 , тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку потягло за собою розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3 неділь і відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я ( пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Обвинувачений ОСОБА_4 , в скоєному діянні визнав себе винними повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь. Цивільний позов визнав частково.

Потерпілий у судове засідання з`явився, наполягав на покаранні обвинуваченого та підтримав в повному обсязі цивільний позов, просив його задовольнити в повному обсязі та призначити покарання повязане з обмеженням волі.

Відповідно до ч.3ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності його позицій, йому роз`яснено про позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України є доведеною, в його діянні має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку із чим суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини як обставини, що пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.67 КК України обставини які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, працює, характеризується посередньо, враховуючи думку прокурора, який вважав за доцільне призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, думку потерпілого який просив призначити більш суворіше покарання у вигляді обмеження волі, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. У зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у вигляді штрафу, що на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Потерпілим по справі заявлено цивільний позов, в якому він просив суд стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_4 на його користь 4169 (чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) гривень матеріальної шкоди, завданої злочином та 25 000 (двадцять п`ять ) тисяч гривень моральної шкоди, завданої злочином.
Розглянувши цивільний позов в межах заявлених вимог суд приходить до висновку про його (часткове) задоволення виходячи з такого.
Щодо стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягають стягненню 4169 (чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) гривень, оскільки дана матеріальна шкода потерпілим підтверджена доказами та обвинувачений визнає її.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як встановлено в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, та в судовому засіданні встановлено, характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 заявлені у розмірі 25000 гривень моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити частково, а саме у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого, водночас враховуючи стан здоров`я постраждалого, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану.
Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого вважати продовженими і такими що діють до вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України призначивши йому покарання штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази по справі, відповідно до ст. 100 КПК України знищити.

Цивільний позов по справі задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 4169 (чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжні заходи, у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вважати продовженими і такими що діють до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1