Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/72/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, безробітного, не одруженого, зареєстрованого та такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 04 серпня 2006 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років;

- 04 вересня 2017 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.360, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на строк сім років; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 вересня 2017 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Кримінальне правопорушення, як встановлено судом першої інстанції, вчинено при наступних обставинах.

В період часу з 15 жовтня 2018 року по 20 жовтня 2018 року в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходилися на першому поверсі недобудованого багатоповерхового будинку, розташованого на відстані близько 100 метрів від двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка. В цей час у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на меті заподіяння смерті іншій людині, підійшов до ОСОБА_9 та умисно наніс два потужних цілеспрямованих удари кулаком правої та лівої руки у область нижньої частини обличчя, а саме щелепи та зубів ОСОБА_9 , внаслідок яких потерпілий впав на підлогу.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , після чого залишив місце події. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки, забої та набряки речовини головного мозку, перелому кісток основи черепу, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння, внаслідок яких ОСОБА_9 помер на місці події.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, просить врахувати визнання ним винуватості, щиросердного каяття, надання допомоги у розкритті злочину.

У подальшому, подав доповнення до апеляційної скарги, де вказує, що під час досудового розслідування кримінального провадження до нього здійснювались незаконні дії з боку поліції, як погрози, «вибивання» явки з повинною, незаконне тримання у кайданках, незаконне утримання до 31 жовтня 2018 року. Також вказує, що слідчий не міг вести досудове розслідування, його батько був «бандит» з 90-х, а сам слідчий бігав до суду, щоб його (обвинуваченого) посадили.

Свідки у кримінальному провадженні не надавали показань в суді.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, сторону захисту, - обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, подану обвинуваченим, обвинувачений у дебатах та останньому слові просив суд апеляційної інстанції пом`якшити призначене йому покарання, прокурора, яка заперечила задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, виказуючи щире каяття, надав суду наступних показань.
Приблизно 20 жовтня 2018 року, він в денний час разом з ОСОБА_9 перебували на першому поверсі недобудованого будинку по вул.. Молодіжній у селищі Власівка. Спільно вживали алкоголь, після чого він заснув. Згодом ОСОБА_9 його розбудив та висунув претензії про те, що він у нього щось вкрав. Будучи обуреним словами ОСОБА_9 , він наніс йому два потужні удари кулаками рук в область зубів та щелепи, від яких той впав на підлогу. Він же в свою чергу залишив приміщення недобудованого будинку та пішов на свою дачну ділянку. Через декілька днів дізнався, що ОСОБА_9 знаходився у лікарні і помер. Усвідомивши свою провину, звернувся до поліції з зізнанням.

Вина ОСОБА_8 підтверджується сукупністю наступних доказів, що їх належно досліджено та правильно оцінено судом першої інстанції, таких як:

-витяг з кримінального провадження № 0001792 від 21 жовтня 2018 року, відповідно до якого 20 жовтня 2018 року до Світловодського ВП надійшло повідомлення про те, що в недобудованій споруді багатоповерхового будинку, розташованого за будівлею магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 лежить чоловік. Виїздом на місце події СОГ було виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без постійного місця проживання. (а.с. 69-70);

-протокол огляду місця події від 20 жовтня 2018 року з фототаблицями, з якого вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості, розташована на задньому подвір`ї магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою вул. Східна, смт. Власівка, м. Світловодськ, Кіровоградська область, а саме недобудований дев`ятиповерховий будинок, де на підлозі серед сміття виявлено труп чоловіка. Труп лежить на животі, ноги зігнуті в колінах, права рука напівзігнута в ліктьовому суглобі, притиснута до грудей. Колір шкірних покривів блідий, трупні плями, розташовані на руках, мають синьо-бурий колір. В кінцівках наявне трупне заклякнення, ознаки життя відсутні. (а.с. 71-74);

-протокол огляду місця події від 24 січня 2018 року, з якого вбачається, що місцем огляду є спеціальна кімната в приміщенні Світловодського відділення Кіровоградського бюро СМЕ, де виявлено та вилучено: чоловічі штани чорного кольору; кофта чорного кольору в білу смужку, футболка чорного кольору, чоловічі берци чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, камуфльована куртка, скляна ємність з рідиною бурого кольору. (а.с. 76);

-протокол проведення слідчого експерименту від 31 жовтня 2018 року за участю ОСОБА_8 , відеозапис якого міститься на DVD- диску, який був відтворений під час судового розгляду. В ході слідчого експерименту обвинувачений на місці розказав про обставини вчиненого злочину, показав механізм нанесення ударів потерпілому. (а.с. 78-79, 80);

-протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи, з якого вбачається, що на підставі доручення слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 , згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2018 року № 101т/18 про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - здійснено відео контроль ОСОБА_8 . Відеозапис негласної слідчої дії був відтворений в ході судового розгляду, з якого вбачається, що обвинувачений під час спілкування зі сторонньою особою визнавав свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень і, як наслідок, смерті потерпілого та шкодував про скоєне. (а.с. 82-83, 84);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 жовтня 2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фотознімку № 1 особу, яка знайома йому на ім`я ОСОБА_12 , який 21 жовтня 2018 року повідомив йому, що наніс декілька ударів по голові ОСОБА_9 . Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 жовтня 2018 року на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 85-87, 88);

-довідка про причину смерті № 3307/142 від 23 жовтня 2018 року - причиною смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. (а.с. 90);

-довідка про причину смерті № 3307/142 від 23 жовтня 2018 року - причиною смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є перелом кісток основи черепа. (а.с. 91)

-висновок експерта № 142 ( експертиза почата 23 жовтня 2018 року, закінчена 26 листопада 2018 року), який надано за результатами проведення експертизи, призначеної на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_13 від 23 жовтня 2018 року, - на тілі трупа ОСОБА_9 виявлено наступні пошкодження: закрита черепно мозкова травма, кровопідтік верхньої та нижньої губ, крововилив під м`які оболонки мозку, лінійний перелом кісток основи черепа, набряк і роздроблення речовини головного мозку; садно чола; закрита тупа травма грудної клітини: кровопідтік грудної клітини з закритим переломом сьомого ребра зліва, крововилив в легенях очагового характеру; закрита тупа травма органів черевної порожнини і забрюшинного пространства: крововилив в печінці та почках; садно чола справа. Закрита черепно мозкова травма, кровопідтік верхньої та нижньої губ, крововилив під м`які оболонки мозку, лінійний перелом кісток основи черепа, набряк і роздроблення речовини головного мозку могли утворитися від дії тупих предметів та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, або тих, які є в своєму клінічному перебігу через різні проміжки часу призводять до небезпечних для життя явищ і які без надання медичної допомоги в своєму звичайному перебігу, закінчуються чи можуть закінчитись смертю. Садно чола справа виникло від дії тупого предмета, ознаки якого не відобразились близько 1-2 діб до моменту смерті, та за ступенем тяжкості у живих осіб відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Закрита тупа травма грудної клітини: кровопідтік грудної клітини з закритим переломом сьомого ребра зліва, крововилив в легенях виникла від дії тупих предметів, ознаки яких не відобразились. За ступенем тяжкості закритий перелом ребра зліва, у живих осіб, має ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Кровопідтік грудної клітини справа має вид неправильно-трикутної форми і міг виникнути від дії тупого предмету з обмеженою трикутною або близькою до неї контактуючою поверхнею. Давність виникнення приблизно складає 7-10 діб до моменту смерті та за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, має ознаки легких тілесних ушкоджень. Крововиливи в легені, печінку та нирки виникли від дії тупих предметів, ознаки яких не відобразились. З урахуванням виражених гнилісних змін встановити час пошкодження не є можливим. Вказані тілесні ушкодження, у живих осіб, несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садно чола справа виникло від дії тупого предмета з обмеженою трикутною чи близькою до неї контактуючою поверхнею посмертно. В крові трупа виявлено етанол в концентрації 0,30 г/дм, що може свідчити про факт вживання алкоголю незадовго до смерті. Смерть ОСОБА_9 наступила від набряку речовини головного мозку, як результат крововиливу під тверду та м`яку оболонки мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми лінійного перелому кісток основи черепа. (а.с. 92-94);

додатковий висновок експерта № 142 (експертиза почата 26 листопада 2018 року, закінчена 29 листопада 2018 року), який надано за результатами проведення експертизи, призначеної на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_13 від 08 листопада 2018 року, - тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 у вигляді перелому кісток основи черепа, крововиливу під м`які оболонки мозку, забиття та набряк речовини головного мозку могли виникнути при обставинах та в період часу, вказаних підозрюваним ОСОБА_14 під час слідчого експерименту, проведеного 31 жовтня 2018 року. (а.с. 96).

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 зроблено щиросердне зізнання 30 жовтня 2018 року, зі змісту документу вбачається: в серпні 2018 року він приїхав на дачу, яка розташована в ОСОБА_15 . Оскільки він не працював, йому доводилося збирати пляшки та метал на території смт. Власівки м. Світловодськ Кіровоградської області, де познайомився з особо без постійного місця проживання ОСОБА_16 ( ОСОБА_9 ), з яким проживав в недобудованій багатоповерхівці на території смт. Власівки. ОСОБА_9 познайомив його з хлопцем на ім`я ОСОБА_17 і вони разом збирали пляшки та метал, та разом вживали алкогольні напої. В 20-х чи 15-х числах жовтня 2018 року у нього з ОСОБА_9 виник конфлікт в недобудованій багатоповерхівці, в зв`язку з тим, що він його виганяв з місця спільного проживання, сварка переросла в бійку, внаслідок чого він вдарив ОСОБА_9 два рази по обличчю, після чого він упав на землю в середині будівлі та залишився там лежати. Через декілька днів він зустрів ОСОБА_17 та вони разом вживали спиртні напої. ОСОБА_14 розповів йому, що вдарив ОСОБА_9 два рази по обличчю, після чого його більше не бачив.

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_8 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 висловлює суду апеляційної інстанції незгоду із розміром призначеного йому покарання, просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, врахувати визнання ним винуватості, щиросердного каяття, надання допомоги у розкритті злочину.

Також, обвинувачений подав доповнення до апеляційної скарги, де вказує, що під час досудового розслідування кримінального провадження до нього здійснювались незаконні дії з боку поліції, як погрози, змушування написати явку з повинною, незаконне тримання у кайданках, незаконне утримання.

У дебатах апеляційного суду обвинувачений знову висловив свою позицію щодо апеляційних вимог про пом`якшення призначеного йому покарання.

З приводу апеляційних вимог та доводів в апеляційній скарзі й доповненні до неї зазначається.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченим покарання, суд першої інстанції дотримався вимог закону щодо принципів призначення покарання.
Судом враховано тяжкість кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя людини, кримінальне правопорушення вчинено під час іспитового строку, безробітний, неодружений, без утриманців, посередньо характеризується.
Оскільки ОСОБА_8 визнав свою вину в суді першої інстанції, ця обставина судом врахована на користь обвинуваченого, а обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, також визнано й щире каяття та з`явлення із зізнанням.
З урахуванням вказаних обставин, за відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 мінімального у межах санкції частини статті обвинувачення покарання, яке за означених обставин, є достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не віднайдено.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

У конкретному кримінальному провадженні не встановлено кількох обставин, які б, крім того, що пом`якшували покарання, істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним і тяжким, посягає на найвищі цінності у вигляді життя та здоров`я людини.

Відносно доводів обвинуваченого з приводу незаконних дій з боку працівників поліції щодо нього під час досудового розслідування, - вказане свого підтвердження не знайшло.

Як встановлено, і як підтверджено суду апеляційної інстанції адвокатом обвинуваченого, обвинуваченому 30 жовтня 2018 року призначено захисника, всі слідчі дії за участю ОСОБА_8 проведено за участі і присутності захисника, будь-яких скарг, клопотань, заяв щодо незаконних дій до обвинуваченого з боку працівників поліції від обвинуваченого, який був не позбавлений можливості вказане заявити для проведення перевірки, не надходило.

Під час відкриття матеріалів кримінального провадження обвинувачений не заявив клопотань, або незгоди із проведеним досудовим розслідуванням, його методами.

Не висловлював скарг з приводу незаконних дій поліції обвинувачений і під час судового розгляду справи, в судовому засіданні суду першої інстанції (з метою відповідного реагування судом), про що свідчить журнал судового засідання. Навпаки, вказував про щире каяття, повне визнання винуватості, надавав добровільних та повних показань щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційну скаргу обвинуваченим подано з приводу призначення йому занадто суворого покарання.

Заявлено обвинуваченим про незаконні дії працівників поліції під час досудового розслідування майже через півроку, після набрання вироком суду законної сили, поновлення строку апеляційного оскарження судом апеляційної інстанції і прийняття до провадження первинної апеляційної скарги обвинуваченого.

Вказані дії обвинуваченого розцінюються судом апеляційної інстанції як намагання ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності за вчинене тяжке кримінальне правопорушення, а також з метою затягування строків судового розгляду.

Доводи обвинуваченого, як на порушення судом вимог закону, на те, що у даному кримінальному провадженні свідки не надавали показань в суді, - є безпідставні.

В судовому засіданні від 07 лютого 2019 року судом з`ясовано думку учасників судового провадження з приводу обсягу дослідження доказів у справі.

За згодою учасників судового провадження, судом ухвалено на місці: допитати обвинуваченого, дослідити письмові та речові докази, дослідити матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Уточнено й питання щодо необхідності допиту свідків у справі.

Учасники судового провадження, зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 , який висловив свою думку про відсутність необхідності вислуховувати свідків, прийшли до висновку про відсутність необхідності виклику та допиту свідків в суді.

/аркуш провадження 122 /.

Відтак, вказане вище надає підстав прийти до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4