Справа № 367/1641/20
Провадження по справі № 1-кп/367/685/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 22.01.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену судимість, 21.01.2020 року, приблизно о 14 год. 30 хв., проходячи по вул. Грушевського в м. Буча Київської області біля зупинки громадського транспорту, на землі, побачив згорток обмотаний ізолентою чорного кольору. Після чого, ОСОБА_5 підійшовши до згортку, в середині якого знаходився наркотичний засіб та переконавшись, що виявлена ним кристалоподібна речовина білого кольору, є наркотичним засобом метадоном, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, для власного вживання, без мети збуту, взяв його в праву руку. Таким чином, ОСОБА_5 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,141 г, для власного вживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 достовірно розуміючи, що придбане ним є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, масою 0,141 г, перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, поклав його до лівої кишені своєї куртки, яка була на ньому та направився по власним справам. Таким чином, ОСОБА_5 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,141 г, для власного вживання без мети збуту. Після цього, ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі згорток обмотаний ізолентою чорного кольору, в середині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,141 г, проходячи по вул. Яблунська 318-А у м. Буча Київської області, був зупинений працівниками поліції, яким 21.01.2020 року у період часу з 15 год. 15 хв. по 15 год. 22 хв. добровільно видав з лівої кишені своєї куртки, в яку він був одягнутий, згорток обмотаний ізолентою чорного кольору, в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежно - метадон, масою 0,141 г, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Вищевказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.
27.02.2020 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 27.02.2020р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 27.02.2020 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшує покарання, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчинені повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 27.02.2020 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні, судом не застосовувався.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме судової експертизи № 11-2/593 від 13.02.2020 року у сумі 1256,08 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2020 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000111, між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок за проведення експертизи.

Речові докази по кримінальному провадженню кристалоподібну речовину білого кольору яка знаходиться в пакеті експертної служби № 008344, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ірпінського ВПГУНП в Київській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1