Справа № 371/1484/18
Провадження № 1-кп-84/19
В И Р О К
іменем України

24 грудня 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження № 0000402 від 28.08.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 умисно наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.
26.08.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_11 приїхав до свого знайомого ОСОБА_12 , якийпроживає за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відпочинку.

27.08.2018, приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 лягли спати на окремих ліжках в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Приблизно о 23 годині 50 хвилин 27.08.2018 ОСОБА_11 , прокинувшись та піднявшись з ліжка, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння з мотиву особистої неприязні,на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у останнього виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , який в цей час спав на ліжку, перебуваючи в одній кімнаті з ОСОБА_11 в середині вказаного житлового будинку.

Діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи їх настання, ОСОБА_11 , взяв у вказаній кімнаті ніж, який належав йому, та тримаючи його в правій руці підійшов до ліжка, на якому спав ОСОБА_12 і, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з мотиву особистої неприязні, почав наносити удари ножем в тіло останнього, а саме один удар в область задньої частини шиї, один удар в область ребер з лівої частини тулуба ззаду, один удар в область зап`ястя лівої руки та один удар в область лівої лопатки, однак в цей час ніж, за допомогою якого ОСОБА_11 наносив удари ОСОБА_12 , пошкодився, а саме лезо ножа після нанесення удару в область лівої лопатки ОСОБА_12 залишилося в тілі останнього, а руків`я вказаного ножа залишилося в правій руці ОСОБА_11 . Побачивши це, ОСОБА_12 з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень вибіг з вказаної кімнати та покинув житловий будинок для того, щоб покликати когось на допомогу.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 154 від 06.11.2018, при проведенні судової медичної експертизи медичної документації ОСОБА_12 виявлено чотири тілесні ушкодження, а саме: рани грудної клітки зліва, шиї, лівого передпліччя та кисті, які могли утворитися від дії предмета (ів) якому (им) притаманні колюче ріжучі властивості.
Вищезазначені ушкодження викликають розлад здоров`я більше шести, але менше двадцять одного дня і відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину не визнав та показав, що в на початку серпня 2018 року в місті Києві зустрів свого давнього знайомого ОСОБА_12 та позичив йому кошти. Через деякий час ОСОБА_12 запросив його на риболовлю в с. Ходорів Миронівського району Київської області. Приїхавши в с. Ходорів., ОСОБА_12 забрав телефон і кудись поїхав, його не було чотири дні, обвинувачений повернувся додому. Через деякий час до нього приїхав ОСОБА_12 повернув телефон, вибачився, позичив знову кошти та знову запросив до себе на риболовлю. 26.08.2018 обвинувачений знову приїхав в с. Ходорів. Проживали в будинку ОСОБА_12 двоє, інших осіб разом з ними не було. 27.08.2018 пішли на риболовлю. Приблизно о 21 годині повернулись до будинку ОСОБА_12 , повечеряли, обвинуваченому стало погано і він приблизно о 22 год., випив таблетки для підняття імунітету, в зв`язку з хворобою, які він приймав щодня і які містять наркотичний засіб, лягли в одній кімнаті дивитись телевізор. ОСОБА_12 говорив, що до нього хтось має приїхати. Обвинувачений заснув та прокинувся від того, що невідомі особи підняли його з ліжка, кудись вивели, почали бити та мордувати, він спитав де ОСОБА_13 йому відповіли, що ОСОБА_13 вбили, били його приблизно 20 хв. Привезли до якогось приміщення де знову били, був якийсь адвокат. Від даних побоїв обвинувачений вирішив покінчити життя самогубством та скочив з вікна приміщення де його били на землю, зламавши при цьому собі ногу. Під час того, як його били змушували переоформити право власності на належний йому автомобіль на ОСОБА_12 . Вказує, що конфлікту між ним і ОСОБА_12 не було. Крові в будинку він не бачив, коли лягав спати був одягнути в джинси та футболку. Ніж, яким ОСОБА_12 наносили тілесні ушкодження, його, був у нього в рибацькій сумці, проте він в нього пропав ще коли приїжджав перший раз до потерпілого. Хто міг завдати поранення ОСОБА_12 не знає, проте стверджує, що потерпілий когось чекав.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.
Так, потерпілий в судовому засіданні показав, що в червні 2018 року в місті Києві він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_11 і він запросив його на риболовлю до себе в с. Ходорів Миронівського району Київської області. 26.08.2018 ОСОБА_11 приїхав в нього в гості в с. Ходорів. Два дні вони відпочивали та ловили рибу. 27.08.2018 разом з ОСОБА_11 після вечері приблизно о 22 год. лягли спати в одній кімнаті на різних ліжках. Вночі потерпілий прокинувся від болі а саме від удару чимось гострим з заду в шию, він одразу не зрозумів, що сталось, відкрив очі та побачив біля ліжка де він спав ОСОБА_11 з ножем в руках, який дивився на нього, зрозумів, що удар йому наніс саме обвинувачений, який знову почав йому наносити цим ножем удари в різні частини тіла, коли підходив до потерпілого то ніж ховав за спину. В цей час в кімнаті працював телевізор, а у коридорі горіло світло. Наніс йому два удари в спину, обвинувачений в цей час нічого не говорив, після чого, потерпілий піднявся з ліжка. Відчувши загрозу своєму життю та здоров`ю почав захищатися, а саме правою рукою намагався відбити ніж, ОСОБА_11 ножем намагався поцілити в тіло. Наніс декілька ударів, ще декілька ударів потерпілий відбив, та йому обвинувачений порізав руки. Через деякий час ніж зламався, кусок ножа залишився у нього в спині, і вони почали боротись, після цього обвинувачений припинив свої дії та викинув ніж та почав говорити, що все буде нормально і поїдемо зараз в лікарню, проте потерпілий йому не повірив. Піднявшись з ліжка він зміг вийти з кімнати та вибігти на вулицю закривши за собою двері. Тривало це приблизно 5 хв. Побіг до сусіда, який відвіз його в лікарню. В цей день алкоголь та наркотичні засоби вони не вживали. Вважає, що якби не захищався та не втік ОСОБА_11 вбив би його. Ніж належав ОСОБА_11 , і саме він наносив удари цим ножем, конфлікту між ними не було. До сусіда він прийшов приблизно о 24 годині. Обвинувачений в той час коли проживав у нього постійно вживав ліки. Під час нанесення ударів обвинувачений був у збудженому стані. В лікарні перебував тиждень. Чому обвинувачений наносив йому удари ножем потерпілий не знає, мотиви не відомі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Шкоду йому частково відшкодовано. Обвинувачений по телефону йому говорив, що нічого не пам`ятає. Інших осіб в будинку не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що працює судмедекспертом, по даній справі жодних експертиз не проводив та висновків не надавав.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що в 2018 році працював лікарем швидкої допомоги в м. Ржищеві. 28.08.2018 до них в лікарню в нічний час привезли особу, на якому були сліди крові. В лікарні його роздягнули та виявили множинні порізи на шиї, грудях, на спині в одній із ран був виявлений кусок леза ножа, на тілі та лиці були ссадини та синці. Було виявлено, що життєві органи не пошкодженні, потерпілий був у свідомості, була велика втрата крові. В лікарні йому була надана перша медична допомога, зашиті рани, видалили лезо ножа. В подальшому приїхала поліція. Потерпілого до ранку з лікарні забрали, куди і хто не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що літом 2018 року, точної дати не пам`ятає приблизно о 00-20 год., почув стук у вікно, побачив, що на вулиці стоїть його сусід ОСОБА_12 , одягнутий в труси та футболку, який був весь у крові, побачив рани на шиї. Свідок пішов до іншого сусіда, щоб покликати на допомогу, потім взяв власний автомобіль, помістив туди потерпілого та повіз його в лікарню міста Ржищів. Потерпілий був в пригніченому стані і почував себе погано, ознак алкогольного сп`яніння не було. Приїхавши в лікарню, ОСОБА_17 завели в лікарню, витягнули з спини лезо ножа, свідок після цього поїхав додому. Обвинуваченого свідок бачив за декілька днів до даної події на риболовлі, потерпілий пояснив свідку, що обвинувачений приїхав до нього в гості та живе в нього.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що літом 2018 року в нічний час, до нього в будинок прийшов сусід ОСОБА_16 і повідомив, що їхнього сусіда поранили ножем, свідок взяв ліки і пішов до будинку ОСОБА_19 . Там побачив потерпілого усього в крові та були видні рани. Потерпілий повідомив, що на нього напав чоловік, який проживає в його будинку. Свідок надав першу медичну допомогу та допоміг сісти потерпілому в автомобіль. Сам в лікарню не поїхав. На наступний день він заходив в будинок потерпілого де були видні сліди крові біля ліжка. Обвинуваченого не бачив.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину також підтверджується дослідженими судом письмовими і речовими доказами, зокрема:
- витягами з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000402 від 28.08.2018, відповідно до яких 28.08.2018 до ЧЧ Миронівського ВП надійшла заява від ОСОБА_12 , про те, що ОСОБА_11 27.08.2018 близько 23:40 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 наніс йому тілесні ушкодження за допомогою ножа, правова кваліфікація ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (т.1 а.с.130,131);
- заявою ОСОБА_12 від 28.08.2018 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 , який за адресою проживання заявника, 27.08.2018 близько 23:40 год., наніс йому тілесні ушкодження за допомогою ножа (т.1 а.с.140);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 з ілюстративної таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_12 де він розповів про обставини та механізм заподіяння йому ножових поранень саме обвинуваченим, місце та орієнтовний час вчинення злочину (т.1 а.с.150-157);
- медичною довідкою Миронівської ЦРЛ від 04.09.2018 , якою підтверджується наявність у потерпілого множинних ран грудної клітки зліва, шиї зліва, лівого передпліччя (т.1 а.с.162);
- висновком експерта № 154 від 06.11.2018, яким підтверджується, що у ОСОБА_12 1976 року народження виявлені ушкодження: рани грудної клітки зліва, шиї, лівого передпліччя та кисті, які могли утворитись від дії предмета (ів) якому (им) притаманні колюче-ріжучі властивості. Вище зазначені ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6, але менше 21-го дня і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виявлені ушкодження у ОСОБА_12 могли утворитись за обставин на які «він вказує в ході допиту та слідчого експерименту» (т.1.192-194);
- довідкою Грушівської сільської ради Миронівської району Київської області, що за адресою Набережна 7 в селі Ходорів проживає ОСОБА_12 (т.1 а.с.197);
- протоколом огляду місця події від 28.08.2018 за адресою Набережна 7 в селі Ходорів, а також відтвореним відеозаписом цієї слідчої дії, де зафіксовано місце події, виявлено рукоятку ножа, сліди речовини бурого кольору (т.1 а.с.201-203);
- протоколом огляду речового доказу від 28.08.2018 за адресою Ржищівської ЦРЛ в смт. Ржищів, каб № 7 та ілюстративною таблицею, де оглянуто предмет зовні схожий на металеве лезо ножа без руків`я, що був вилучений з рани ОСОБА_12 під час операції 28.08.2018 та одяг ОСОБА_12 (т.1 а.с.217-220);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння від 28.08.2018 ОСОБА_11 , висновок тверезий (т.2 а.с.3);
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння № 16 від 28.08.2018 ОСОБА_11 , висновок наркотичне сп`яніння (т.2 а.с.3);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.08.2018 (т.2 а.с. 5-9);
- відтвореним відеозаписом до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 02.10.2019 (т.2 а.с.65);
- висновком судово-психіатричної експертизи №539 від 14.11.2018 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на будь-які психічні захворювання на страждав і не страждає, міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ознак будь-якого тимчасово розладу психічної діяльності не спостерігалося, міг в цей період усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (канабіоїди), потребує лікування з приводу цього захворювання, під час скоєння в стані фізіологічного афекту та в будь-якому в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий на його свідомість та діяльність не перебуває ( т.2 а.с.116-118);
- висновком експертизи №10-1/1902 від 06.11.2018 з ілюстративною таблицею, якою встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 (т.2 а.с.171-178);
- висновком експертизи №8-3/2067 від 14.11.2018, якою встановлено, що клинок і хвостовик, який знаходиться в руків`ї, що надані на дослідження, раніше складали одне ціле (т.2 а.с.220-226);
- висновком експертизи №10-1/1901 від 19.11.2018 з ілюстративною таблицею, якою встановлено, що на наданому одязі, що вилучено у підозрюваного ОСОБА_11 , а саме на трусах виявлена кров людини; встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_11 та слідів крові на трусах ОСОБА_11 ; генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на трусах ОСОБА_11 (об`єкт №2) збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_12 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 ; генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на трусах ОСОБА_11 (об`єкт №3 ) збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові підозрюваного ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження слідів крові в об`єкті №2 від ОСОБА_11 виключається (т.2 а.с.232-243);
- висновком експертизи №147-мк від 22.11.2018, якою встановлено, що на фуфайці (футболці) виявлено п`ять наскрізних пошкоджень з ознаками колото-різаних, які виникли від дій плаского предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) в пошкодженнях на фуфайці (футболці) не виявлено. Виникнення виявлених пошкоджень від дій наданого на дослідження клинка ножа не виключається, при умові, що на момент спричинення ушкоджень ніж знаходився в робочому стані (т.4 а.с.26-29);
- оглянутими у судовому засіданні речовими доказами, зокрема рукоятка ножа чорного кольору, металевий предмет, що зовні нагадує лезо ножа, шорти чоловічі з нашаруванням на них речовин бурого кольору, футболка з пошкодженнями у вигляді порізів з нашаруванням на ній речовини темно-бурого кольору, сорочка пошкодженнями у вигляді порізів з нашаруванням на ній речовини темно-бурого кольору, труси;

- іншими матеріалами справи та доказами в їх сукупності.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати на ч.2 ст.125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України суд враховує наступне.
Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачувався у тому, що він 26.08.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. він приїхав до свого знайомого ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відпочинку.

27.08.2018 в ході відпочинку у вечірній точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_11 по місцю проживання ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 вживав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Цього ж дня, приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 лягли спати на окремих ліжках в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Приблизно о 23 годині 50 хвилин 27.08.2018 ОСОБА_11 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, прокинувшись та піднявшись з ліжка, з мотиву особистої неприязні, у останнього виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , який в цей час спав на ліжку, перебуваючи в одній кімнаті з ОСОБА_11 в середині вказаного житлового будинку.

Діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання його смерті, ОСОБА_11 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, взяв у вказаній кімнаті кухонний ніж та, тримаючи його в правій руці, підійшов до ліжка, на якому спав ОСОБА_12 , і, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , з мотиву особистої неприязні, почав наносити удари ножем в особливо важливі частини тіла останнього, а саме один удар в область задньої частини шиї, один удар в область ребер з лівої частини тулуба ззаду, один удар в область зап`ястя лівої руки та один удар в область лівої лопатки, однак в цей час ніж, за допомогою якого ОСОБА_11 наносив удари ОСОБА_12 , пошкодився, а саме лезо ножа після нанесення удару в область лівої лопатки ОСОБА_12 залишилося в тілі останнього, а руків`я вказаного ножа залишилося в правій руці ОСОБА_11 . Побачивши це, ОСОБА_12 з метою врятування свого життя вибіг з вказаної кімнати та покинув житловий будинок для того, щоб покликати когось на допомогу. У зв`язку з цим розпочатий ОСОБА_11 злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 154 від 06.11.2018, при проведенні судової медичної експертизи медичної документації ОСОБА_12 виявлено чотири ушкодження, а саме: рани грудної клітки зліва, шиї, лівого передпліччя та кисті, які могли утворитися від дії предмета (ів) якому (им) притаманні колюче ріжучі властивості.

Вищезазначені ушкодження викликають розлад здоров`я більше шести, але менше двадцять одного дня і відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Тобто, органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України., а саме у вчиненні незакінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час судового розгляду обвинувачений вину у нанесенні легких тілесних ушкоджень як і наміру вбити потерпілого заперечив. Сторона обвинувачення на обґрунтування умислу обвинуваченого на позбавлення життя ОСОБА_12 зазначила на характер, кількість та локалізацію нанесених ОСОБА_11 потерпілому тілесних ушкоджень. Потерпілий вказав, що у них з обвинуваченим не було конфлікту, йому не відомо причини нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений до часу нанесення тілесних ушкоджень не показував своїми діями наміру вчинити вбивство, крім того, при нанесенні тілесних ушкоджень, говорив потерпілому, що все буде нормально і вони зараз поїдуть в лікарню, хоча ОСОБА_12 і вказав, що якби він не втік, то припускає, що обвинувачений його би вбив. Будь-якими доказами це не спростовано, разом з тим припущення потерпілого щодо наміру вбивства суду не доведено. Очевидців заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, окрім нього самого досудовим розслідуванням не встановлено. Відповідно до висновку експерта у потерпілого виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Кількість нанесених ударів та їх локалізація не можуть свідчити про наявність умислу на вбивство,крім того жоден із ударів ножем не був нанесений у життєво важливі органи потерпілого. Крім того, ОСОБА_11 розпочав наносити потерпілому тілесні ушкодження, коли останній спав, що дало би обвинуваченому можливість позбавити його життя без активного спротиву ОСОБА_12 .

При цьому погроз вбивства ОСОБА_11 потерпілому не висловлював ні у день вчинення злочину ні раніше.

За таких обставин твердження обвинувачення про наявність умислу на протиправне позбавлене життя потерпілого ґрунтується на припущеннях, які не підтвердились доказами під час судового розгляду, не можуть покладатись в основу вироку і є непереконливими.

Інших доказів стороною обвинувачення щодо умислу на вбивство ОСОБА_11 потерпілого суду не надано.
Щодо невизнання вини ОСОБА_11 у нанесенні ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень, суд виходить із наступного.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілого та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази потерпілого щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень саме обвинуваченим за допомогою ножа правдивими, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі висновкам експертиз.

При оцінці показів обвинуваченого, потерпілого, свідків суд також враховує характер відносин між ним та обвинуваченим, зокрема проживання їх в одному будинку, находження їх разом в одному приміщення до та під час нанесення тілесних ушкоджень, відсутності доказів перебування в цей час в будинку потерпілого інших осіб.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні ударів ножем потерпілому реалізовував злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому об`єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та бажав нанести йому тілесні ушкодження, не розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними, що підтверджується висновками експертизи, тому обвинувачений повинен відповідати за фактично спричинені ним потерпілому легкі тілесні ушкодження, що призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, між діяннями обвинуваченого у виді нанесення ударів ножем та наслідками у виді чотирьох ушкоджень, а саме: рани грудної клітки зліва, шиї, лівого передпліччя та кисті, встановлено безпосередній причинний зв`язок, тому суд вважає доведеним причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наступившими наслідками у виді легких тілесних ушкоджень.

Протирічливі посилання сторони захисту на обставини, які характеризують суб`єктивну сторону такого діяння суд вважає непослідовними, непереконливими і необґрунтованими, направленими на уникнення відповідальності за скоєне. Зокрема, частково неправдиві показання обвинуваченого що він 27.08.2018 ліг спати і не наносив тілесних ушкоджень потерпілому а прокинувся лише після того, як його почали бити невідомі особи спростовуються показами потерпілого, експертизами, відповідно до яких на одежі обвинуваченого виявлено кров потерпілого, протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , в приміщені де було місце події було виявлено рукоятку ножа та сліди речовини бурого кольору, свідчать про непереконливість і неконкретизованість позиції сторони захисту та обвинуваченого. При цьому викладений у обвинувальному акті механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому підтверджено належними і допустимими доказами, зокрема висновком судово-медичної експертизи, сукупністю інших доказів. Суд вважає, що обвинувачений саме умисно, діючи із прямим умислом заподіяв потерпілому чотири ножових поранення на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Доводи обвинуваченого про непричетність його до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, причетності до вказаного злочину інших осіб, наміру оговорити обвинуваченого потерпілим з метою отримання коштів, суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження цього будь-які докази не подавались, а показами свідків, потерпілого та дослідженими письмовими та речовими доказами це спростовується, при цьому покази потерпілого в частині нанесення ударів ножем обвинуваченим у час і місці, визначеному обвинувальним актом, є взаємоузгодженими і послідовними. Причини для обмови потерпілим обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено, оскільки намір отримати відшкодування завданих збитків не може вважатись обмовою.

Крім того, обвинувачений та потерпілий підтвердили, що лезо ножа яким було нанесено ушкодження потерпілому, є частиною ножа, який належав обвинуваченому.

Відомостей про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли бути ним отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, жодним учасником процесу суду не повідомлено.

Частково неправдиві покази обвинуваченого, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт спричинення потерпілому виявлених у нього тілесних ушкоджень саме обвинуваченим.

Доводи обвинуваченого та захисту про те, що 28.08.2018 при затриманні та в подальшому в ході досудового слідства, на нього вчинявся моральний та фізичний тиск з боку працівників Миронівського відділу поліції, зокрема через нанесення систематичних побоїв вимагання коштів, спростовуються дослідженими під час судового розгляду письмовими та речовими доказами, наданими письмовими поясненнями працівників поліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 присутності при проведенні допиту підозрюваного ОСОБА_11 захисника, відсутності наявних тілесних ушкоджень, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом допиту від 02.10.2019. Будь-яких доказів на підтвердження подібних посилань стороною захисту та обвинуваченим не представлено, тілесних ушкоджень або інших слідів побиття обвинуваченого працівниками поліції жодним доказом не зафіксовано, внесення по даним обставинам відомостей до ЄРДР або відповідні звернення не є доказом встановлення вини працівників поліції. Посилання обвинуваченого на застосування фізичного та психологічного впливу на нього з боку працівників поліції суд вважає безпідставними з описаних вище мотивів.

Отже вирішити справу, в тому числі і в частині перевірки доводів захисту на допущені стороною обвинувачення порушення, слід на засадах змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, проте такі обставини судом не встановлено.

Оскільки умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння тілесних ушкоджень без конкретизації ступеню їх тяжкості, відповідальність він повинен нести за фактично спричинені тілесні ушкодження, а саме за заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Доводи обвинувачення про наявність у діях обвинуваченого ознак складу іншого, більш тяжкого злочину замаху на вбивство є припущеннями, сумнівними, тому не можуть покладатись в основу вироку з огляду на наступне.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 370 КПК України вимагає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд вважає, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом».
Загальні критерії доведення поза розумним сумнівом у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини сформульовані ним у п. 54 Рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України» та п. 43 Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», та зводяться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. В інших рішеннях (зокрема, рішення у справі «Сергій Савенко проти України» від 24.10.2014 року, рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства») Європейський суд з прав людини зауважує, що таке доведення може випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і таких, що підтверджують один одного, умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту.
При оцінці доказів суд також застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».
Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких умовиводів та неспростовних презумпцій факту ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, яке сформульоване у статті 94 КПК України.
Оцінивши доводи сторін кримінального провадження та надані ними докази, суд вважає, що з суб`єктивної сторони умисел на завдання потерпілому ножових поранень з огляду на обстановку виник у обвинуваченого раптово, однак без умислу здійснити вбивство. Завдаючи ударів потерпілому, обвинувачений як доросла дієздатна людина, не міг не усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій і не передбачати, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілому. Водночас, цілеспрямовано наносячи удари ножем по тілу потерпілого обвинувачений не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто, в даному випадку він діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно. Доводи сторони обвинувачення на наявність к мотиву на вбивство не знайшли підтвердження під час судового розгляду.
Враховуючи викладене, окремі твердження слідчого у обвинувальному акті щодо замаху на вбивство обвинуваченим не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального провадження, не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обвинувачення в цій частині ґрунтується на припущеннях та є сумнівним.
Поряд із тим, критерію «поза розумним сумнівом» не відповідають доводи сторони захисту, які є непереконливими та не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення в частині наявності кваліфікуючих ознак незакінченого замаху на вбивство.
За таких обставин, суд вважає кваліфікацію вчиненого ОСОБА_11 діяння за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України неправильною, оскільки вона не враховує всю сукупність фактичних обставин, що мають значення для кваліфікації.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд вважає, що дії ОСОБА_11 слід вірно кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебувала у стані наркотичного сп`яніння.

Суд не приймає позицію обвинуваченого, що він постійно приймав ліки, які мали в своєму складі наркотичні засоби, а тому не можна його вважати таким, що перебував у стані наркотичного сп`яніння, спростовують висновком експертизи ОСОБА_11 від 28.08.2018. Крім того, вживання ліків, які мали в своєму складі наркотичні засоби, лише підтверджують стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_11 під час вчинення злочину.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння, враховуючи думку потерпілого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід змінити на більш м`який, оскільки ризики, які приймались до уваги судом при його обранні, суттєво зменшились. При цьому слід також врахувати, що станом на час винесення вироку призначене судом покарання обвинувачений фактично відбув протягом строку попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора. Враховуючи викладене, запобіжний захід обвинуваченому слід змінити на домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Цивільний позов у справі не пред`являвся.

Процесуальні витрати на залучення експертів стягнути з обвинуваченого на користь держави

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» на домашній арешт в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби, звільнивши його з-під варти у залі судового засідання.

Покласти на ОСОБА_11 обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу суду в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим.

Роз`яснити ОСОБА_11 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Контроль за виконанням умов запобіжного заходу покласти на Деснянський ВП ГУ НП в м. Києві.

Час відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 28 серпня 2018 року з 11:45 год., зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі у відповідності до частин 1,5 статті 72 Кримінального кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15127,61гривень.

Речові докази рукоятка ножа чорного кольору, металевий предмет, що зовні нагадує лезо ножа, шорти чоловічі з нашаруванням на них речовин бурого кольору, футболка з пошкодженнями у вигляді порізів з нашаруванням на ній речовини темно-бурого кольору, сорочка пошкодженнями у вигляді порізів з нашаруванням на ній речовини темно-бурого кольору, труси, два DVD диски - залишити при матеріалах справи

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3