Справа № 569/3639/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0006135 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нижній Тагіл Свердловської області Російської Федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи радикально налаштованим до діючої влади в Україні та такої держави у цілому, сповідуючи проросійські сепаратистські настрої щодо соціально-політичної обстановки в Україні, у січні-лютому 2016 року діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ініціативно, з корисливих та ідеологічних мотивів, встановив контакт з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та особою на ім`я Філіп, які позиціонувалася представниками іноземної спеціальної служби Федеральної Служби безпеки Російської Федерації (далі ФСБ РФ).
Після схвалення і підтримки ОСОБА_5 дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та відновлення впливу і вагомості Російської Федерації на світовій арені, проведення підривної діяльності проти України, та після здобуття впевненості у негативних настроях зазначеної особи, у ході однієї з таких зустрічей ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особи на ім`я Філіп, які позиціонували себе як представники ФСБ РФ, у січні-лютому 2016 року надали йому вербувальну пропозицію щодо сприяння у вчиненні протиправних дій, які виражалися у наданні їм допомоги у проведенні на території України підривної діяльності.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Москва Російської Федерації, діючи відповідно до власних ідеологічних та корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи всі кримінально-карані наслідки цієї пропозиції та характер тяжкості вчинення у майбутньому злочинів проти основ національної безпеки та оборони України, а також бажаючи їх настання, у січні-лютому 2016 року погодився на вказану пропозицію зазначених осіб, та вступив з ними у злочинну змову спрямовану на зниження обороноздатності України та створенням умов для подальшої діяльності на її території України спеціальних служб Російської Федерації шляхом вербування агентури серед жителів України, підбір кандидатів для вербування, зокрема тих, які числяться або рахувалися у складі Збройних сил України, перебували та/або перебувають на посадах в установах та підприємствах оборонного комплексу України, збору необхідної інформації про вказаних осіб для розгляду питання щодо їх залучення до зазначеної протиправної діяльності на шкоду України,а також у разі необхідності їх фізичного знищення.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи з метою виконання завдань на шкоду державній безпеці України та проведення проти неї підривної діяльності у різноманітних формах, відповідно до досягнутого з вказаними представниками розвідувальної організації ФСБ РФ злочинного задуму та отримавши від них аванс у розмірі 2000 доларів США, у період з 18.04.2016 року до 16.09.2016 року неодноразово в`їжджавз РФ до України через різні пункти пропуску, де у вказаний період часу на території Рівненської, Полтавської, Харківської, Львівської та Хмельницької областей здійснював дії, направлені на незаконне візуальне спостереження заОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 збір інформації про місця їх фактичного проживання, місце роботи, контактних даних, після чого передав її замовникам та очікував наступного етапу своєї участі у вищевказаній протиправній діяльності.

Усвідомлюючи стійкий протиправний намір представників іноземної організації ФСБ РФ щодо створенням умов для подальшої діяльності на території України агентурної мережі спеціальних служб Російської Федерації, ОСОБА_5 отримав чітке завдання вступити від їх імені у контакт з ОСОБА_10 з метою надання останньому пропозиції щодо проведення підривної діяльності проти України та виконувати завдання кураторів з ФСБ РФ, а у випадку його відмови - фізично ліквідувати для подальшого висвітленням у ЗМІ інформації негативного характеру.
На початку серпня 2016 року ОСОБА_5 , який добровільно та свідомо прийняв рішення про надання допомоги вищевказаним представникам ФСБ РФ в проведенні підривної діяльності проти України, прибув у м. Рівне, де у вказаний період часу і до 16.09.2016 року здійснював незаконне стеження за ОСОБА_10 , вивчав його спосіб життя, маршрути пересування, місце його фактичного проживання.

Після відмови 16.09.2016 року ОСОБА_10 здійснювати протиправну діяльність проти України, чітко дотримуючись інструкцій представників ФСБ РФ та з метою подальшого поширення через засоби масової інформації щодо його вбивства, ОСОБА_5 того ж дня за допомогою пістолета здійснив 8 пострілів патронами 9*18 мм. в різні ділянки тіла ОСОБА_10 , що призвело до смерті останнього.

У подальшому, у період часу з 18 до 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 , діючи згідно з вищевказаним планом, виїхав з території України до м. Москва Російської Федерації, після чого у кінці вересня 2016 року отримав від вказаних співробітників ФСБ РФ решту грошових коштів у розмірі 2000 доларів США та 300000 рублів Російської Федерації у якості винагороди та вчинення чергового етапу його участі в проведенні підривної діяльності проти України.

Тобто, ОСОБА_5 , визнається винним за ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України шляхом надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним у вчиненні злочину, підтвердив вище зазначені обставини. Пояснив, що в жовтні 2012 року він познайомився з ОСОБА_17 , який працював на той період на одній із станцій технічного обслуговування у м. Маріуполі. Враховуючи виникнення збройних конфліктів на території України у 2014 році ОСОБА_17 вирішив переїхати в Російську Федерацію.

У зв`язку з нестабільністю в Україні в той період часу, він вирішив, у липні 2014 року, поїхати на заробітки у м. Москву Російської Федерації, де працював у ПП «Техстройсервіс» та менеджером з продажу меблів в компанії «ДИК Компани».

Під час перебування у РФ він, під час роботи у меблевому магазині познайомився із ОСОБА_18 . У ході розмови останній повідомив, що працює керівником підприємства по будівництву військових об`єктів і, в подальшому, вони спілкувався на військову тематику. У 2014 році ОСОБА_18 познайомив його з ОСОБА_19 , мешканцем м. Москва Російської Федерації, директором ТзОВ «Зеніт». Восени 2015 року ОСОБА_19 познайомив його із особою по імені ОСОБА_20 , який під час бойових дій у Чеченській Республіці мав позивний « ОСОБА_21 ». Зі слів останнього він працював снайпером-інструктором на військовій базі «Вистрєл» поблизу м. Солнечногірськ Московської області. Також, він займався підготовкою снайперів для їх подальшого відправлення у Сирію для участі у бойових діях. З його слів, він перебував на військовій службі у Федеральній Службі безпеки та Головного розвідувального управління Російської Федерації. Останній, під час зустрічі, яка відбулася у січні-лютому 2016 року у м. Москва познайомив його з двома чоловіками, які представилися, як ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . У ході бесід останні представилися співробітниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, показавши при цьому службові посвідчення вказаної структури, однак прізвищ, які були вказані в цих посвідченнях обвинуваченому не відомі та ці особи їх не називали. Після цього, ОСОБА_5 повідомив їм, що має бажання повернутися на роботу в правоохоронні органи, на що вони пообіцяли допомогти, якщо він посприяє їм у вирішенні певних питань. У подальшому, в кінці лютого 2016 року, в ході зустрічі в м. Москва, «Філіп» та « ОСОБА_23 » запропонували йому неофіційно працювати на ФСБ РФ, зокрема здійснювати виїзд на територію України, з метою допомоги їм у проведенні низки різних завдань: вивчення обстановки у певних регіонах, підшукування різних засобів для виконання так званих «акцій»: зброї, вибухівки, осіб, які можуть посприяти у їх проведенні, пошуку та фіксації на технічні засоби осіб на території України, які мають для співробітників ФСБ оперативну зацікавленість, зокрема з метою їх подальшого вербування для співпраці з ФСБ РФ, тощо. В обмін на таку співпрацю ОСОБА_23 та Філіп сказали, що мають можливість працевлаштувати його в поліцію на території Криму, який окупований Росією, на що останній погодився. При цьому, згідно з показаннями обвинуваченого, ОСОБА_23 , який представлявся співробітником ФСБ РФ, був особою чоловічої статі віком 40-45 років, високого зросту (185-190 см.), спортивної статури, овально-витягнутою формою обличчя, з короткою зачіскою, волоссям темного кольору, без будь-яких особливих прикмет. Вказану особу він може впізнати, як при зустрічі так і на фотографії.

У квітні 2016 року йому зателефонував ОСОБА_23 , який вказав, що для нього є робота на території України та при зустрічі, в кав`ярні «Венский Дом», що знаходиться по вул. Рождественскій, недалеко від будівлі ФСБ, що знаходиться по вул. Лубянка, повідомив, що його цікавлять ряд військовослужбовців Збройних Сил України та співробітників оборонного комплексу України, які є спеціалістами у профільних їм галузях.

Також, враховуючи події, які відбуваються на території Донецької та Луганської областей, тобто наявність збройних конфліктів між ЗСУ та так званими «сеператистами», а також участь у них військовослужбовців РФ на стороні останніх, виникла необхідність у створенні умов, за яких громадяни України боялися б брати участь у так званій АТО проти осіб, які перебувають у незаконних збройних формуваннях, та військових РФ, оскільки будь-яка особа з числа громадян України, зокрема ЗСУ, має нести покарання за такі дії, фактично це мало бути попередженням іншим. Зазначені обставини обумовлені тим, що під час проходження АТО в Україні загинуло багато російських військовослужбовців. ОСОБА_23 дістав з своєї сумки велику кількість аркушів формату А-4. На кожному аркуші містилася наступна інформація: фотографія особи, громадянство, прізвище, ім`я по батькові, місце реєстрації та проживання, серія та номер паспорта. Інформація, яка була відображена у даних документах стосувалася громадян України. Після цього, ОСОБА_23 дав йому завдання встановити осіб, які проживають на території Львівської, Харківської, Рівненської, Полтавської та Хмельницької, Дніпропетровської областей, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 та ОСОБА_12 .
Поряд з цим списком, ОСОБА_23 зобов`язав його вчинити аналогічні дії щодо ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , які працювали у сфері оборонного комплексу, а саме у ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова».

За завданням ОСОБА_23 , він перевіряв відомості про згаданих осіб, а саме факти проживання цих осіб за зазначеними адресами, їх місця роботи, здобував інформацію про стиль їх життя, по можливості кола знайомств, транспортні засоби, якими вони користуються, а також іншу інформації, яка буде їх характеризувати. Зі слів ОСОБА_23 , вказана інформація, у подальшому, слугуватиме підґрунтям для виконання інших поставлених перед ним завдань, які будуть полягати у їх вербовці, а можливо і фізичному знищенні, з метою поширення у засобах масової інформації відомостей про це, як на території України так і Російської Федерації для залякування інших осіб брати участь у збройних протистояннях проти військовослужбовців РФ та так званих організацій «ДНР» і «ЛНР». Також, згідно з показаннями обвинуваченого, ОСОБА_23 вказав, що за виконання вказаних дій ФСБ РФ виділяються грошові кошти, зокрема буде виданий аванс у розмірі 3000 доларів США.

Надалі, він визначив порядок виїзду на територію України, хронологію вивчення вищевказаних осіб за критерієм населених пунктів, склав план переміщення Україною. Цей план він погодив з ОСОБА_23 , після чого, в середині квітня 2016 року, вирушив в Україну. Обвинувачений показав, що спочатку прибув у м. Харків, звідки прослідував у м. Кременчук, де зупинявся, щоб перевірити адреси проживання, спочатку ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_12 . Так, за місцем проживання ОСОБА_14 , сусід останнього, який проживає на першому поверсі будинку, вказав, що дана особа уже не проживає за вказаною адресою більше року. Також, він показав суду, що особисто заходив на прохідну ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова», з метою встановлення ОСОБА_16 і ОСОБА_15 та візуального спостереження за ними. Також, він особисто, в квітні-травні 2016 року, заходив за адресою, де проживав ОСОБА_15 , однак, мати останнього відповіла, що сина немає вдома та його можна відшукати на вказаному підприємстві. У ході спілкування з матір`ю, він представлявся, як особа, яка розшукує її сина для надання пропозиції щодо працевлаштування. При зустрічі з ОСОБА_15 , обвинувачений повідомив, що його рекомендували спільні грузинські колеги, як висококласного спеціаліста та він має намір запропонувати йому роботу. Однак, ОСОБА_15 перелякався та категорично відмовився спілкуватися.
У липні 2016 року він отримав від вказаних представників ФСБ РФ чергове завдання виїхати на територію України та завербувати мешканця м. Рівне ОСОБА_10 , а в разі, якщо він відмовиться від пропозиції, мало відбутись фізичне знищення останнього. План вербовки та можливої ліквідації ОСОБА_10 обвинувачений розробляв за дорученням ОСОБА_23 . Для цього, згідно з показаннями ОСОБА_5 , ГРУ ФСБ РФ повинна була прислати в м. Рівне групу ліквідаторів. Однак, вони так і не прибули, а тому, за вказівкою ОСОБА_23 , ліквідацію ОСОБА_10 здійснив він особисто 16.09.2016 року, з вогнепальної зброї, придбаної заздалегідь, про всяк випадок.

За результатами виконання кожного завдання в Україні, він, повернувшись на територію РФ складав детальний звіт, який на оптичному диску передавав співробітнику ФСБ РФ на ім`я ОСОБА_23 .

Під час перебування на території України, для підтримання зв`язку із співробітниками ФСБ РФ використовував мобільні термінали, а також програму інтерактивного спілкування «Телеграм». За виконання останнього завдання він отримав від ОСОБА_23 грошові кошти у розмірі 2000 доларів та 300000 російських рублів.

При цьому, обвинувачений показав, що при здійсненні пострілів у ОСОБА_10 , він до останнього сподівався, що це лише перевірка його лояльності співробітниками ФСБ РФ. У вчиненому щиро розкаюється.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього та документів на дослідженні яких наполіг прокурор, який підтримував обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає, що показання обвинуваченого повною мірою узгоджуються з доказами сторони обвинувачення, якими доведено винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, 21.02.2019 року підозрюваний, на час проведення слідчої дії, ОСОБА_5 , на пропозицію слідчого впізнати особу по імені ОСОБА_23 , яка представляючись співробітником ФСБ РФ надавала йому завдання щодо здійснення підривної діяльності проти України, показав, що зможе впізнати цю особу за такими прикметами, як вік приблизно 45 років, слов`янською зовнішністю, спортивною тілобудовою та іншими рисами зовнішності в сукупності.

При цьому, серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків чотирьох осіб, ОСОБА_5 показав, що впізнає особу, зазначену в протоколі під порядковим номером 2, як чоловіка, який представлявся йому по імені ОСОБА_23 і надавав завдання щодо проведення підривної діяльності проти України (т. 2, а.п. 122-125).

При цьому, згідно з додатком № 2 до вказаного протоколу, яким є довідка, складена слідчим, на фотознімку під № 2 зображений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.п. 126).

У ході судового розгляду досліджений лист оперативного підрозділу, а саме ВКР УСБУ в Рівненській області, згідно з яким, у ході виконання доручення органу досудового розслідування, здобута інформацію про те, що особи, у відношенні яких обвинуваченим виконувались поставлені йому співробітниками ФСБ РФ завдання, були колишніми військовослужбовцями ЗСУ, серед них і ОСОБА_10 та спеціалістами у військовій галузі, які, в період російсько-грузинського конфлікту 2008 року виїжджали до Грузії.

Крім того, встановлено, що співробітниками ФСБ РФ, які вербували ОСОБА_5 та надавали останньому завдання щодо проведення підривної діяльності проти України є Власов Філліп і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Лобня Московської області РФ.

Зокрема, останній є керівником спортивно-патріотичного клубу «Молодая гвардия», який створений за підтримки ветеранів ВДВ РФ, ветеранів підрозділів «Альфа» та «Вимпел» ФСБ РФ і ветеранів ФСО РФ та знаходиться за адресою: вул. Леніна, 6-1, м. Лобня, Московська область, РФ, а також вул. Пушкіна, 4, м. Лобня, Московська область, РФ (т. 2, а.п. 46-48).

Крім того, фактичні відомості, наведені у вказаному листі ВКР УСБУ в Рівненській області, підтверджуються дослідженим у ході судового розгляду протоколом огляду інтернет сторінки від 31.01.2019 року, згідно з яким оглянута сторінка в мережі Інтернет, що є офіційним сайтом некомерційної організації благодійного фонду «Благотоворительного Ортопедического фонда», на якому, зокрема, міститься короткий опис осіб, які звертались до цієї організації за допомогою. У даному переліку осіб, у девятому абзаці виявлений текст про те, що у вересні 2009 року перший заступник начальника управління «А» ЦСН ОСОБА_25 звертається з проханям в лікуванні співробітника центру спеціального призначення «Альфа» ОСОБА_9 , який приймав участь у бойових діях на північному Кавказі (т. 2, а.п. 49, 50).

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду інтернет-сторінки у відео-хостингу «Ю-туб» та додатків до нього у виді оптичного компакт-диску формату DVD+r ALERUS та оптичного компакт-диску формату СD-R VIDEX excellent!, виявлений відео-файл під назвою «2016 09 07 Открытие зала тхэквондо (Лобня)», на якому, у проміжку часу з 3.01 хв. по 3.40 хв., у кадрі відео-сюжету з`являється особа чоловічої статі, віком біля 40-45 років, одягнена у темно-сірий костюм такого ж кольору краватку та білу сорочку, яка, в титрах відео-сюжету підписана, як: « ОСОБА_26 руководитель по спортивной работе СПК «Молодая гвардия» (т. 2, а.п. 56-59).

Під час дослідження даного протоколу та додатків до нього обвинувачений ОСОБА_5 вказав на особу, зображену на фото та зняту у відео-сюжеті, як на особу, яка представляючись іменем ОСОБА_23 , позиціонувала себе в якості співробітника ФСБ РФ, показувала службове посвідчення і надавала завдання щодо проведення підривної діяльності проти України.

Отже, наведені докази в сукупності, загалом свідчать про послідовність, логічність і правдивість показань обвинуваченого, наданих суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 111 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який за місцем проживання, до виїзду на територію РФ, характеризувався посередньо (т. 2, а. п. 64), на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував (т. 2, а.п. 65) У обвинуваченого ОСОБА_5 наявні діти, а саме дочка ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2, а.п. 112-114).

Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України вважається несудимим, однак, двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, що на думку суду, в сукупності з обставинами вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення, свідчить про схильність до вчинення злочинів, асоціальну поведінку та підвищує суспільну небезпеку обвинуваченого (т. 2, а.п. 62, 63, 67-81).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння обвинуваченого у його розкритті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, а його перевиховання та виправлення, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин і тяжкості вчиненого, не можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, але не більше як на 60 днів, до 30 квітня 2020 року, включно.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні також відсутні.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням інкримінованим ОСОБА_5 не заподіяно, відповідно цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, призначивши покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 обрати у виді тримання під вартою, але не більше як на 60 днів, до 30 квітня 2020 року, включно.

Термін відбування покарання рахувати з 02.03.2020 року, з моменту ухвалення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3