У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з випробуванням після закінчення іспитового строку,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2009 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням зобов`язань передбачених ст. 76 КК України.
До суду надійшло клопотання інспектора про звільнення від відбування покарання засудженого, у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування, враховуючи, що на обліку Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 перебуває з 26.05.2009 року. 30.12.2009 року відносно ОСОБА_4 було заведено розшукову справу та оголошено в державний розшук. 14.05.2015 року ОСОБА_4 затриманий ППСМ та доставлений до Приморського РВ Одеської області. 19.06.2015 року розшукова справа №04-44/09 відносно ОСОБА_4 закрита. За час перебування на обліку зарекомендував себе з негативної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчинив. Іспитовий строк закінчився 24.02.2011 року.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
У судове засідання засуджений та інспектор не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.
Суд, вивчивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників процесу, приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають … після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) … органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається …, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Тобто, системний аналіз зазначених правових норм імперативно свідчить про те, що питання про звільнення від відбування покарання може бути вирішене судом за місцем проживання засудженого на момент подання до суду такого клопотання.
Як убачається безпосередньо з самого клопотання засуджений начеб-то мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак дана інформація суперечить наявним матеріалам справи, оскільки згідно даних АДП ГУДМС ОСОБА_4 по м. Києву не значиться, відповідно до рапортів інспектора Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та враховуючи усні пояснення ОСОБА_5 , 1989 року народження, за цією адресою ніколи не проживав.
За таких умов, вищезазначені дані свідчать про те, що засуджений, на час розгляду цього клопотання у Дніпровському районі м. Києва не проживає.
Розгляд же цього клопотання Дніпровським районним судом м. Києва по суті призведе до істотних порушень КПК України та незалежно від наслідків такого розгляду до скасування прийнятого судового рішення, як такого, що прийняте не уповноваженим складом суду та судом.
З ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року в справі № 5-7149впс15 слідує, що зміна підсудності розгляду клопотання поданого заявником в порядку статей 537, 539 КПК України процесуальним законом не передбачена.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 369-372, 372,392, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Особову справу повернути до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: