Справа № 482/927/20
Номер провадження 1-кп/482/156/2020
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження по обвинуваченню :

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, з вищою освітою, не судимого, що має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000186 від 28.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Прокурор 19.06.2020 року в судовому засіданні заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не відпали та не зменшилися, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В своєму клопотанні прокурор вказав, що метою обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є по-перше запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду, що підтверджується тим, що обвинувачений постійного місця проживання як на території Новоодеського району, Миколаївської області так і на підконтрольній території України не має, офіційно не працевлаштований, постійного та стабільного джерела прибутку не має, на обліку у ЦЗ не перебуває, одружений та має шестирічну дитину, але стосунків з ними не підтримує, відсутні сталі соціальні зв`язки, тому ризик переховування від суду існує; по-друге, запобігання спробам з боку обвинуваченого впливати на свідків, потерпілого від кримінального правопорушення та інших учасників злочину з метою дачі ними завідомо недостовірних свідчень, так як, відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. У зв`язку з цим, покази свідків отримані в ході досудового розслідування не можуть бути використаними в суді як докази, які доводять вину обвинуваченого. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 та його співмешканкою вживалися заходи щодо умовляння потерпілого до відкликання своєї заяви про вчинення угону транспортного засобу, вказане підтверджує наявність ризику щодо незаконного впливу як на потерпілого так і на свідків, з якими обвинувачений особисто знайомий; по-третє, запобігання спробам з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання в тому числі у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, що говорить про те, що він є схильний до скоєння злочинів, по-четверте, запобігання спробам з боку обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що транспортний засіб, яким він заволодів, перебуває у розшуку та встановлюються заходи щодо місця перебування його особисто, вчиняв дії, що перешкоджали кримінальному провадженню, переховувався від органу досудового розслідування, оскільки надавав грошові кошти працівникам поліції з метою не відібрання у нього транспортноо засобу, який перебував у розшуку, змінював в короткий проміжок часу своє місцеперебування, відвідуючи двох своїх тіток, з якими до цього часу не спілкувався на протязі 20 років.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він дійсно не спілкується із своєю дитиною, постійного місця проживання в Новоодеському районі не має. Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив та вказав на те, що обвинуваченому може бути призначений інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Відповідно до ст.177 КПК України:

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При застосуванні до ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжного заходу слідчим суддею Новоодеського районного суду Миколаївської області були встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вказані ризики не відпали і на теперешній час.

Під час судового засіданя було встановлено, що на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1ст.177 КПК України. А саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що обвинувачений постійного місця проживання як на території Новоодеського району, Миколаївської області не має, постійно змінює в короткий проміжок часу місце проживання, офіційно не працевлаштований, постійного та стабільного джерела прибутку не має, на обліку у ЦЗ не перебуває, одружений та має шестирічну дитину, але стосунків з ними не підтримує, тобто у нього відсутні сталі соціальні зв`язки. Також ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілого від кримінального правопорушення з метою дачі ними завідомо недостовірних свідчень. Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_5 та його співмешканка вживали заходи щодо умовляння потерпілого до відкликання своєї заяви про вчинення угону транспортного засобу, раніше ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 перебували у дружніх стосуках, а тому є ризик того, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілого.

Інші ризики не знайшли свого підтвердження в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні було встановлено, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, що підтверджується самим обвинувальним актом, направленим прокурором до суду. На сьогоднішній день у суду є всі наявні підстави вважати, що ризики переховування від суду та можливість впливати на свідків та потерпілого не відпали та встановлено, що відносно ОСОБА_5 неможливо обрати більш м`які запобіжні заходи для запобігання вказаним ризикам. З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні доказів про підстави обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тяжкість покарання, що може бути призначене обвинуваченому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання не має, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду кримінального провадження не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, до кримінальної відповідальності притягується вперше, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, змісту обвинувачення, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, передбачений п.1 ч.5 ст.182 КПК України - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316, 177, 178, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з утриманням його в ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор" строком шістдесят діб.

Строк дії ухвали рахувати з 19 червня 2020 року по 17 серпня 2020 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 грн, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1