ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7969/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2784/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда ІІІ групи інвалідності з загальним захворюванням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.04.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 81 ч. 3, ст.17, ст. 81 ч. 3, ст.140 ч. 3, ст. 140 ч.2, ст. 193 ч. 3, ст. 42 УК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від покарання 04.08.2001 року з Холодногірської ВК № 18 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2001 року за ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року УДЗ на 2 роки;

- 08.07.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ст.15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.08.2008 року з Харківської ВК № 43 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 19.08.2008 року УДЗ на 6 місяців 21 день;

-06.11.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;

-24.01.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.07.2014 року на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року УДЗ на 1 рік 8 місяців 14 днів;

-06.10.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162, ст. 70, ст.ст 71,72 КК України, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.07.2019 року призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. На підставі ст. 71 до призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 року у виді 1 року 8 місяців 13 днів позбавлення волі, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно,-

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ЧОТИРИ роки.

Згідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова 06 жовтня 2017 року, а саме покарання - у вигляді позбавлення волі строком на ОДИН рік ВІСІМ місяців ТРИНАДЦЯТЬ днів, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити покарання ЧОТИРИ роки позбавлення волі. Згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень 00 копійок, призначене за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 року виконувати самостійно.

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2017 року у вигляді позбавлення волі та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання ЧОТИРИ роки ШІСТЬ місяців позбавлення волі.

Згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень 00 копійок, призначене за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 року виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховати з 14 листопада 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишено без змін.

Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, та своїми діями повторно, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення (злочин) при наступних обставинах.

Так, 14 листопада 2017 року, близько о 00 годині 05 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 1 по вул. Державінській в м. Харкові, побачив, що на першому поверсі, де розташована аптека ПП «Атом», привідчинене вікно та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, рукою віджав віконну раму, заліз на підвіконня та проник до приміщення бухгалтерії ПП «Атом», де у ящику столу викрав батарейки «Duracell», які належать ПП «Атом», в кількості чотирьох штук, вартість яких складає 136 гривень, які він поклав до свого рюкзака, який був при ньому. Після чого, знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_7 відключив від електромережі та від системного блоку, розташований на вказаному столі, монітор «Samsung Sync Master 206BW», який належить ПП «Атом», вартість якого складає 850 гривень, після чого перемістив його на інший бік столу, ближче до вищевказаного вікна з метою подальшого викрадення вказаного монітора, однак, свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками служби охорони ТОВ «Охорона-Сервіс», що приїхали на спрацювання сигналізації за викликом співробітника ПП «Атом» ОСОБА_9 .

Крім того, 14.09.2017 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 знаходився на вулиці Слов`янській, буд. 8 в м. Харкові, де переліз через паркан на територію офісної будівлі, де побачив, що на другому поверсі відчинено вікно на провітрювання. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникнення у приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, заліз на прибудову, після чого заліз на зовнішній блок кондиціонера та правою рукою видавив вікно у внутрішній бік, тим самим проник у приміщення офісу АДРЕСА_2 , який орендує «ФОП» ОСОБА_10 , звідки таємно викрав мано, яке належить ОСОБА_10 , спричинивши ФОП « ОСОБА_10 » матеріальні збитки на загальну суму 68530 гривень 85 копійок.

В апеляційних скаргах:

Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити йому остаточне покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Зазначає, що суд, призначаючи покарання не взяв до уваги низку обставин, що пом`якшують покарання.

Зокрема, судом не враховано, його щире каяття, наявність на утриманні батьків пенсійного віку,з інвалідністю 3 групи.

Крім того, вказує на те, що він добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_10 , про що в матеріалах справи містяться розписки, проте зазначений факт не враховано судом у якості обставини, що пом`якшує покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання.

Зазначає, що суд належним чином не врахував факт компенсації потерпілій ОСОБА_10 у розмірі 25 700 гривень та відсутності в неї майнових претензій до обвинуваченого.

ОСОБА_7 усвідомив неприйнятність для нього подальшого вчинення злочинів, має намір працювати та повністю відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

Наразі ОСОБА_7 є особою з інвалідністю та отримує від держави соціальну допомогу.

Прокурор у кримінальному провадженні відмовився від поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційні скарги його та захисника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає,що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зазначених вимог судом першої інстанції дотримано.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом враховано що він вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за умисні корисливі злочини проти власності, згідно висновку досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має третю групу інвалідності з 23.11.2018 року за загальним захворюванням, за висновком МСЕК «протипоказана важка фізична робота». Крім того, при призначенні покарання суд враховує, Також, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, визнано щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах).

Обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочинів.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинам), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином усі обставини, на які посилаються обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник як на підставу для пом`якшення призначеного покарання вже були досліджені та належним чином оцінені судом під час ухвалення вироку.

Посилання в апеляційній скарзі на часткове відшкодування потерпілій 25700 гривень за шкоду завдану злочином свідчать про щире каяття обвинуваченого, проте дана обставина також врахована судом першої інстанції як така, що пом`якшує покарання.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні, відтак у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий Судді