Справа № 140/485/19 Провадження №11-кп/801/430/2020
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого: ОСОБА_11

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000559 за апеляційними скаргами прокурора, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17.01.2020, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гунька Немирівського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ч.1 п.1, п.2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позовні вимоги ОСОБА_10 в частині стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_10 в частині стягнення з цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого залишено без розгляду.

Судові витрати за надання правової допомоги залишено за позивачами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Роз`яснено ОСОБА_10 право звернутись з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги ОСОБА_9 в частині стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_9 в частині стягнення з цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_9 право звернутись з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства. Вирішені питання із арештованим майном, речовими доказами та судовими витратами.

встановив:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за те, що 29.12.2018 близько 06год 00хв, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , відповідно до висновку експерта №20 від 29.01.2019, рухаючись дорогою по вул. Будівельників у м. Немирів, Вінницької області, не прийнявши безпечних мір для інших учасників руху об`їзду перешкоди або своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, яким вона рухалася, на проїзній частині вул. Будівельників м. Немирів, поблизу будинку №7, на смузі руху в напрямку вул. Горького м. Немирів, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_12 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №161 від 31.01.2019, ОСОБА_12 отримала ушкодження, які стоять у причинному зв`язку із смертю ОСОБА_12 та виникли під час дорожньо-транспортної пригоди 29.12.2018, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Відповідно до висновку експерта №21 від 23.01.2019 в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» із реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.2, п.12.3 правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» ОСОБА_7 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 правил дорожнього руху України.

Невідповідність дій водія автомобіля марки. «ВАЗ» моделі «2101» ОСОБА_7 вимогам п.12.3 правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання із-за його м`якості та просили призначити більше по строку основне покарання, із застосуванням до нього положень статті 75 КК України, а також просили застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Свої доводи прокурор обґрунтував тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого і особі засудженої.

В апеляційних скаргах обох потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також міститься прохання про скасування вироку суду і призначення покарання в межах санкції частини 2 статті 286 КК України із обов`язковим призначенням додаткового покарання.

Потерпілі також просили скасувати вирок суду в частині відмови в задоволенні заявленого ними цивільного позову та просили стягнути на їхню користь суми відшкодування моральної шкоди, суми виплат за надання юридичної допомоги.

Обоє також просили вирішити питання про відшкодування на їхню користь із страхової компанії сум відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення потерпілих і їхнього представника, прокурора, які підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг; заперечення обвинуваченої і її захисника проти їх задоволення; дослідивши доводи всіх апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про скасування судового рішення із наступних підстав.

Як було встановлено по матеріалах кримінального провадження, постановою слідчого від 09 січня 2019 року ОСОБА_10 був визнаний потерпілим за його заявою із посиланням, що він є сином померлої внаслідок ДТП ОСОБА_12 .

При винесенні ухвали про призначення підготовчого судового засідання 22 лютого 2019 року (а.с.8) в підготовче судове засідання викликався один потерпілий.

Незважаючи на подану до Немирівського районного суду 17 квітня 2019 року ОСОБА_9 заяву про визнання його також потерпілим і заперечень захисника обвинуваченої проти визнання і участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості потерпілих, ніяких процесуальних рішень із цього приводу судом не приймалося, хоча в ухвалі про призначення кримінального провадження ОСОБА_7 до судового розгляду обоє ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були зазначені потерпілими.

Лише у мотивувальній частині обвинувального вироку, постановленого відносно обвинуваченої ОСОБА_7 судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не є потерпілими, оскільки не є близькими родичами та членами сім`ї потерпілої ОСОБА_12 , обґрунтувавши свої висновки положеннями закону, зокрема статтею 3, частиною 6 статті 55 КПК України та дослідженими залученими ОСОБА_9 доказами.

В зв`язку з чим визнавши винною ОСОБА_7 в скоєнні злочину за ч.2 ст.286 КК України, відмовив обом Лучкіним в задоволенні їхніх цивільних позовів.

За таких суперечливих висновків, суд розглянув кримінальне провадження ОСОБА_7 за відсутності потерпілих, що є недопустимим та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою до скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого.

Колегія суддів не вирішує питання, яке саме рішення суд першої інстанції має прийняти при новому судовому розгляді, під час якого слід дотримуватись вимог закону, всебічно і повно дослідити всі зібрані у справі докази, в тому числі визначатись із потерпілою стороною, перевірити викладені в апеляційних скаргах доводи в частині дотримання вимог статті 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій, в тому числі звернути увагу на законність судового рішення в частині непризначення їй додаткового покарання, про що йшла мова у всіх апеляційних скаргах.

Необхідно дати належну юридичну оцінку доводам апелянтів в цій частині.

При новому розгляді та встановленні тих же обставин і такого ж обсягу обвинувачення, тих самих даних про особу обвинуваченої, покарання слід обрати таким, щоб воно було необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів та відповідало вимогам ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора та потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17 січня 2020 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження відносно неї повернути до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4