У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2020 Справа №607/5334/20

26 березня 2020 року

Номер провадження 1-кс/607/2469/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся власник майна ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту, накладеного на автомобіль «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року по справі № 607/4734/20, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2020 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 він є власником автомобіля «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску.

Посилаючись на наведене та те, що на даний момент в ході досудового розслідування із арештованим майном проведено всі необхідні слідчі дії, просить клопотання задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

В силу вимог ч.1 ст.172 КПК УКраїни неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року по справі № 607/4734/20 в рамках кримінального провадження №0000634 від 05.03.2020 року за ч.3 ст.289 КПК України, був накладений арешт на автомобіль «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, з метою збереження речових доказів. Дозволено зберігання вищевказаного автомобіля на території спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області в с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області.

Власником автомобіля «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Судом не встановлено обставин, що арештоване майно, з якого заявник просить скасувати арешт, підлягає подальшому арешту.

Слідча ОСОБА_6 , за заявою якої було накладено арешт, в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, відтак не скористалась своїм правом заперечити відносно скасування арешту.

Слідчий ОСОБА_7 попередньо подав заяву, в якій зазначив, що у кримінальному провадженні із даним транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії.

Згідно з вимогами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

З врахуванням наведено, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню, а тому слід скасувати арешт з автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, оскільки потреба у подальшому застосуванні арешту відпала та необхідність збереження транспортного засобу на території арешт площадки немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2020 року по справі № 607/4734/20.

Повернути вищевказаний транспортний засіб його власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Роз`яснити, що згідно ч.2 ст.100 ЦПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1