справа № 631/285/20
провадження № 1-кп/631/72/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення суду в селище міського типу Нова Водолага обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладеної сторонами 31 березня 2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного 06 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоолександрівка Сахновщанського району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу приписів статті 89 Кримінального кодексу України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2019 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився у кафе магазині «Забава», розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Привокзальна, будинок № 9 В, та в цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Huawei P-Smart» 2019 3/64 gb, синього кольору з номерами IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з чохлом книжкою FB Huawei, синього кольору на вказану модель телефону, який належить ОСОБА_4 , яка в той час також знаходилась за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_5 діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, впевнившись що за його діями не спостерігають сторонні особи та власник майна, знаходячись на території вказаного вище кафе магазину, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Привокзальна, будинок № 9 В, здійснив крадіжку мобільного телефону «Huawei P-Smart» 2019 3/64 gb, синього кольору з номерами IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 4274 гривні 05 копійок та чохлу книжки FB Huawei, синього кольору на вказану модель телефону, який був в той час на телефоні вартістю 128 гривень 70 копійок.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4402 гривні 75 копійок(відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6491 від 26 березня 2020 року).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 22 грудня 2019 року вчинив злочин проти власності ОСОБА_4 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування 31 березня 2020 року потерпіла у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000009, ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваний у цьому провадженні, ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі статтей 468, 469, 471 та 473 Кримінального процесуального кодексу України уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України. Сторони кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2020 року під № 0000009, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України тобто у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), істотних для даного кримінального провадження обставин й призначення покарання ОСОБА_5 у межах санкції частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та домовились про вид і розмір покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із зазначеним видом та мірою покарання ОСОБА_5 повністю погодився.

Потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 зазначили в угоді, що розуміють, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені положеннями статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода в апеляційному порядку, що визначені в частині 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, та в касаційному порядку, що визначені в частині 3 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, посилаючись на те, що вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та підстав для відмови у її затвердженні не має.

Потерпіла, ОСОБА_4 , у підготовчому засіданні також просила затвердити укладену угоду про примирення між нею та підозрюваним, зазначивши, що вона була укладена ними добровільно та, що вона розуміє наслідки затвердження цієї угоди, що передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємному викрадені чужого майна (крадіжки) визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, визначені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним й наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, вивчивши в межах змісту угоди витребувані документи, подані сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування й долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин правопорушення, суд вирішуючи питання про можливість затвердження угоди, перевіривши її на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, виходить з наступного.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду в порядку, передбаченому статтями 468 475 Кримінального процесуального кодексу України.

Як передбачено приписами статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадження може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частинами 1 та 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

При цьому, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду (частина 2 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України).

Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадженні запевнили суд у тому, що 31 березня 2020 року уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним з дотриманням та в порядку, передбаченому статями 468, 469 та 471 Кримінального процесуального кодексу України, повністю підтримали її умови та просили затвердити, призначивши узгоджену ними міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зазначена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, підписана сторонами кримінального провадження 31 березня 2020 року, надійшла до суду разом із обвинувальним актом, складеним цього ж дня слідчим Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та затвердженим прокурором Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно підтвердив визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, добровільність укладання ним угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, та можливість її виконання, пояснивши, що дійсно при викладених у ній та обвинувальному акті обставинах вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, надані йому положеннями частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 роз`яснено, що у разі невиконання ним угоди про примирення відповідно до приписів статті 476 Кримінального процесуального кодексу України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, й що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 3891 Кримінального кодексу України.
Разом із тим, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені пунктом 2 частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Отже, умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

Діяння у вчиненні якого ОСОБА_5 . визнав себе винуватим за ступенем тяжкості відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним. Зміст наданої угоди відповідає вимогам, визначеним у статті 471 Кримінального процесуального кодексу України: в ній зазначено її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація вчиненого, істотні для цього кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у інкримінованому йому злочинному діянні, узгоджене покарання, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, а також дата укладення та підписи сторін.
При перевірці домовленості сторін щодо узгодженого ними покарання ОСОБА_5 , встановлено, що вони відповідають межам загальних засад призначення покарання, встановлених статтями 50, 65 Кримінального кодексу України, зокрема ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах, установлених санкцією частини 1 статті 185 цього Кодексу, із дотриманням приписів щодо необхідності та достатності узгодженого покарання його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Вивчаючи особу обвинуваченого шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення ним інкримінованого злочинного діяння в силу приписів статті 89 Кримінального кодексу України не судимий, постійного місця роботи не має, на життя заробляє випадковими заробітками, у тому числі працюючи за наймом на приватних осіб, розлучений, проте зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має. Стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний, до осіб з інвалідності не відноситься, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, проходив військову службу в Збройних Силах з 19 червня 1992 року по квітень 1994 року, та військову службу за контрактом з 25 травня 2017 року по 18 вересня 2018 року, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення учасника бойових дій, у скоєному щиро розкаявся, відшкодував потерпілій завдану ним шкоду.

Визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо пом`якшення та обтяження покарання обвинуваченому, визначені ними у повній відповідності із приписами статей 66 та 67 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої між ним та потерпілою міри та виду покарання. Характер взятих підозрюваним ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав регламентованих частиною 7 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також Кримінального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , що була укладена 31 березня 2020 року шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку, визначеному пунктом 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: мобільний телефон «HUAWEI P-Smart» 2019 3/64 gb, синього кольору з номерами IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та чохол книжка FB Huawei, синього кольору на вказану модель телефону, що передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній за належністю.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Приписи частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язують суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведені експертне дослідження саме такою установою, з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 6491 від 26 березня 2020 року у розмірі 980 гривень 64 копійки.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 50, 65 67, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, статтями 31, 35 37, частиною 9 статті 100, частиною 1 статті 118, частиною 2 статті 124, частиною 1 статті 126, статтями 314, 349, 369 371, 373 376, 392, 393 395, 424, 468 471, 473 475, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладену 31 березня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження, внесеного 06 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000009 щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази у справі мобільний телефон «HUAWEI P-Smart» 2019 3/64 gb, синього кольору з номерами IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та чохол книжка FB Huawei, синього кольору на вказану модель телефону, що передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній за належністю як власнику.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 64 копійки за виконання судової товарознавчої експертизи № 6491 від 26 березня 2020 року, зробленої Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, із застосуванням особливостей, передбачених частиною 4 статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1