16.01.2020 Справа №607/767/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року справа № 607/767/20
провадження № 1кс/607/412/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паївка, Гусятинського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000157 від 14 січня 2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 3 ст. 187 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за розбій, поєднаний з проникненням у житло, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин.
14 січня 2020 року, близько 16:50 години в ОСОБА_5 , який перебував із тильної сторони закладу швидкого харчування «Цибулька», а саме у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 січня 2020 року, близько 16:50 години ОСОБА_5 , перебуваючи із тильної сторони закладу швидкого харчування «Цибулька», а саме у дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи на меті заволодіти чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 , стиснувши при цьому обома руками потерпілій шию та рот, чим перекрив доступ повітря до легень, внаслідок чого остання втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_5 , забравши в потерпілої з рук належну їй сумку чорного кольору, яка для потерпілої матеріальної шкоди на момент злочину не становить, в якій містилися її особисті речі, зокрема, папка жовтого кольору, у якій знаходились документи та грошові кошти: 1 купюра 250 гривень та гаманець сірого кольору із білими та жовтими крапками, який для потерпілої матеріальної шкоди на момент злочину не становить, всередині якого на той час знаходились грошові кошти в сумі 3200 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3450 гривень.
Після вчинення злочину ОСОБА_5 втік з місця події.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, - розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Крім того, 14 січня 2020 року, близько 18:30 години в ОСОБА_5 , який перебував по вул. Галицька в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний із проникненням до житла, а саме будинку АДРЕСА_4 в якому проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 січня 2020 року, близько 18:30 години ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Галицька в м. Тернополі через хвіртку, яка в той момент була не замкненою, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_4 . Маючи на меті заволодіти чужим майном, через не замкнені на замок двері проник безпосередньо до приміщення коридору даного будинку, де застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я по відношенню до потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в момент заподіяння, які намагалися в цей час чинити опір останньому, наніс потерпілим кілька ударів руками по тілу та шляхом ривка забрав із рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокіа» із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 та від потерпілого ОСОБА_9 шляхом ривка забрав мобільний телефон марки «Нокіа» із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 . Після чого, знаходячись в одній із кімнат даного будинку, взяв до рук металеві канцелярські ножиці із пластиковими ручками чорного кольору, які направив в сторону потерпілих, чим створював реальну загрозу для їхнього здоров`я та погрожуючи їх застосуванням, почав вимагати грошові кошти. Однак, зрозумівши, що при потерпілих грошових коштів немає, вирішив покинути місце вчинення злочину, забравши при цьому із собою металеві ножниці, які для потерпілих матеріальної шкоди не становлять.
Після вчинення злочину ОСОБА_5 втік з місця події.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України - розбій, поєднаний з проникненням в житло.
14 січня 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.187 КК України.
15 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, ч.3 ст.187 КК України, розбій, поєднаний з проникненням в житло.
З врахуванням наведеного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 187 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім цього, просив не визначати розмір застави, оскільки злочини інкриміновані ОСОБА_5 пов`язані із вчиненням насильства.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити. Вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.ч.2, 3 ст. 187 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .
Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечив з приводу клопотання слідчого. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Крім цього, просив врахувати, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, на утриманні є син, 2017 року народження, а дружина перебуває на 5 місяці вагітності.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та просив застосувати щодо нього домашній арешт по місцю його проживання в АДРЕСА_2 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.187 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочином, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 14.01.2020;
-протоколом затримання ОСОБА_5 ;
-повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2020 року та додатками до них.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, про що свідчить його втеча з місця події одразу після вчинення злочинів.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) є те, що ОСОБА_5 безпосередньо відомо про місце проживання потерпілих Дідухів та дані особи йому візуально знайомі у зв`язку із чим, підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.
Окрім того, існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжуватиме злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку, як особи, що може продовжувати вчиняти й інші кримінальні правопорушення, а також на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, має незняті та не погашені судимості, ніде не працює, не має джерела доходів та стійких соціальних зв`язків у суспільстві, вчинив новий тяжкий та особливо тяжкий злочин .
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Летель проти Франції" від 26.06.1991р. зазначив, що "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув"язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу". Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув"язнення може бути застосоване.
Так, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ("Лабіта проти Італії" №26772/95).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, стан його здоров`я, репутацію та міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України.
Таким чином, прихожу до висновку про доцільність обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявність декількох ризиків у сукупності, унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, тому що жоден із таких, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
У зв`язку із наведеним, клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відтак, у клопотанні захисника та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, з підстав наведених вище.
Більше того, судом не встановлено та стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , відомостей про власника даного житла та стосунки із підозрюваним.
Крім того, згідно з вимогами ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Оцінивши в сукупності всі обставини, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що злочин, вчинений ОСОБА_5 із застосуванням насильства до потерпілих, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 , негайно під варту із зали суду.
Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 13 березня 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1