Справа № 212/2907/20
У Х В А Л А

02 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер групп» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002141, -

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2020 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката Адвокатського об`єднання «Група Бізнес Партнерів» ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер групп» про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання заявником вказано, що 24 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0001743 від 06 серпня 2019 року слідчим Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було проведено обшук території та будівель за адресою: 50106, Дніпропетровська область місто Кривий Ріг, вулиця Фабрична, 3/5, де знаходиться ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», про що складено протокол обшуку. В якості підстави для проведення обшуку було надано копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 09 вересня 2019 року. Під час обшуку було вилучено належне ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» майно, а саме: автомобільну заправочну станцію МЗАМП (модуль для заправки автомобілів моторним паливом) Shelf 20/1 /Н/100-1 LPG з паливно-роздавальною колонкою, яку залишено на відповідальне зберігання ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП». Також було взято зразки речовини з бочки № ТЗ та бочки з інвентарним номером № 000285. 08 листопада 2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду у справі № 212/8226/19 в рамках іншого кримінального провадженя № 0002141 від 25 вересня 2019 року задоволено клопотання слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобільну заправочну станцію.

Відповідно до поданого клопотання ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» просить суд скасувати арешт накладений на вищезазначене майно. Підставами для скасування арешту в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України заявник зазначає, що арешт було накладено не обґрунтовано, а також те, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Крім цього заявник посилається на тривалість такого заходу як арешт майна, оскільки з моменту внесення до ЄРДР відомостей по даному кримінальному провадженню минуло понад вісім місяців, однак жодних процесуальних дій з арештованим майном органом досудового розслідування проведено не було, не проведено експертиз та інших дій. Дані обставини, перешкоджають власнику майна використовувати арештоване майно за призначенням, що в свою чергу перешкоджає веденню господарської діяльності ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП».

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, що викладені у клопотанні та у додаткових поясненнях.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002141 від 25 вересня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, зокрема, за фактом розташування та діяльності об`єкта підвищеної небезпеки, автозаправочної станції, встановленої з порушенням правил безпеки, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків

В рамках вказаного провадження, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно - автомобільну заправочну станцію по реалізації дизельного палива об`ємом 20 м? з паливно - роздавальною колонкою виробництва Shelf.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року у справі № 212/8226/19 в рамках кримінального провадження № 0002141 від 25 вересня 2019 року задоволено клопотання слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та накладено арешт на заправочну станцію.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як вже зазначалось вище.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи незалежно від причетності її до вчинення кримінально-протиправних дій та законності набуття у власність цього майна.

Слідчий суддя не погоджується з доводами заявника про безпідставність та необґрунтованість накладення арешту, оскільки дані обставини були предметом дослідження колегії суддів Дніпровського апеляційного суду при постановленні відповідної ухвали від 08 листопада 2019 року.

Так, з ухвалою слідчого судді від 09 вересня 2019 року, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001743 від 06 серпня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 239 КК України, було дозволено проведення обшуку на території ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП». До того ж, цим судовим рішенням, надано дозвіл на проведення обшуку комплексу будівель та споруд, які розташовані на території земельної ділянки кадастровий номер :04:380:0019, саме за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Фабрична. 3/5, де й знаходиться заправочна станція.

Разом із цим, під час проведення обшуку, метою якого було виявлення предметів забруднення та псування земель, внаслідок порушення спеціальних правил, слідчим було виявлено заправочну станцію, яка містила сліди вчинення злочину проти довкілля.

За результатами проведеного вищезазначеного обшуку слідчим під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001743 від 06 серпня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 239 КК України виявлено кримінальне правопорушення та 25 вересня 2019 року внесено відомості до ЄРДР № 0002141 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 272 КК України.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001743 від 06 серпня 2019 року прийнято рішення щодо виділення ухвали слідчого судді від 09 вересня 2019 року про дозвіл на проведення обшуку, протоколу обшуку та долучення їх до матеріалів кримінального провадження № 0002141 від 25 вересня 2019 року, розпочатого саме на підставі проведеного обшуку.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з аналізу статті 174 КПК України вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про скасування арешту майна за клопотанням, зокрема, власника майна, повинен врахувати, чи доведено заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання заявника, на протиправність дій слідчого при проведенні обшуку та вилучення майна ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», яке в подальшому було арештовано є безпідставним, оскільки статтею 173 КПК України чітко визначено, що має бути враховано слідчим суддею під час вирішення питання про арешт майна, а статтею 174 КПК України те, що має бути враховано слідчим суддею під час вирішення питання про скасування арешту майна.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про допустимість доказів, оскільки вирішення такого питання відноситься до компетенції суду під час судового розгляду, з огляду на положення ч.4 ст.87 КПК України.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що арешт накладено обґрунтовано.

Що стосується доводів клопотання про скасування накладеного арешту оскільки відпала потреба в подальшому арешті, а також посилань представника заявника що арешт майна є перешкодою для здійснення господарської діяльності ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», слідчий суддя вказує наступне.

Постановою слідчого від 25 вересня 2019 року арештоване майно визнано речовим доказом.

Відповідно до постанови слідчого від 11 січня 2020 року у даному кримінальному провадженні призначено судову інженерно технічну експертизу дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці, на дослідження експерту надано матеріали кримінального провадження та доручено проведення дослідження автомобільної заправочної станції по реалізації дизельного палива об`ємом 20 м.3 з паливно-роздавальною колонкою виробництва Shelf.

Відповідно до наданої прокурором копії супровідного листа за вихідним номером № 48.3/33/3535 слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 направлено Директору Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 , для виконання постанову про призначення судової інженерно-технічної експертизи дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Отже, зазначені терміни проведення експертизи можуть бути збільшені з урахуванням необхідного експерту часу на їх виконання.

На даний час відомості, щодо завершення приначеної експертизи відсутні. Отже, в подальшому застосуванні арешту зазначеної земельної ділянки потреба не відпала.

Також, в судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 зазначала, що ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» не використовувало автомобільну заправочну станцію для здійснення підприємницької діяльності та дана станція не введена в експлуатацію.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що накладення арешту на автомобільну заправочну станцію по реалізації дизельного палива об`ємом 20 м3. з паливно-роздавальною колонкою виробництва Shelf ніяким чином не обмежує та не може бути перешкодою для здійснення господарської діяльності ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», так як використання зазначеної автомобільної заправочної станції за відсутності дозвільних документів, та висновків щодо дотримання правил безпеки при її експлуатації підприємством, не може використовуватись. Крім цього представником заявника, при розгляді даного клопотання, неодноразово зазначалось, що діяльність ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» не пов`язана з реалізацією палива.

З огляду на те, що досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії для отримання доказів у передбаченому законом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з урахуванням обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження прав є пропорційним обмеженням та спрямоване на досягнення дієвості завдань кримінального провадження, відповідно слідчий суддя не знаходить підстав, для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Крім того слідчий суддя роз`яснює, що накладення арешту в силу ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, заходом забезпечення кримінального провадження.

Відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє власника майна права повторного звернення з аналогічним клопотанням в разі зміни обставин які були підставою для відмови в задоволенні цього клопотання, або виявлення нових обставин які мають суттєве значення.

Керуючись ст. 28, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002141.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1