Справа №463/4841/20
Провадження №1-кс/463/2819/20
У Х В А Л А

07 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001285 від 22.11.2019,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001285 від 22.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України, просить таку скасувати.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 15 травня 2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є безпідставною та передчасною. Зокрема слідчим не проаналізовано і не надано оцінки встановленим рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.07.2019 обставинам за фактом, на його думку, безпідставного застосування щодо нього спецзасобів-кайданків та безпідставного адміністративного затримання. Крім того, звертає увагу суду на те, що ухвалою слідчого судді від 13.03.2020 була задоволена його попередня скарга і скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження. Отже вважає, що слідчим не проведено повного та об`єктивного дослідження та оцінки всіх доказів, які стосуються цього кримінального провадження. А тому на його думку є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу з наведених у ній мотивів. Додатково пояснив, що злочинні дії поліцейських СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області, на його думку полягали у безпідставному застосуванню до нього спецзасобів - кайданки, що спричинило йому легкі тілесні ушкодження. Вважає, що при винесені оскаржуваної постанови слідчим не враховано висновок експерта, рішення суду щодо скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також не було проведено одночасного допиту його та працівників поліції.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, скерував матеріали кримінального провадження №0001285 від 22.11.2019, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001285 від 22.11.2019, приходжу до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови від 15 травня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001285 від 22.11.2019, закрито у зв`язку із відсутністю в діях поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження №0001285 вбачається, що слідчим проведено перевірку викладених у заяві ОСОБА_3 обставин з приводу можливо скоєння злочину поліцейськими СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено слідчі дії та зібрано необхідні документи.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_3 , який показав, що він підтримує всі доводи зазначенні в його заяві про злочин від 05.10.2019 поданій до ТУ ДБР у м. Львові. Зокрема, вважає, що працівниками поліції було вчинено ряд дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним права та супроводжувалися насильством та болісними і такими, що принижують особисту гідність діями.

Також було допитано в ході досудового розслідування поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , який пояснив, що 29.03.2019 спільно з інспектором ОСОБА_6 здійснював патрулювання на території Луцького районну, та помітив що водій автомобіля ВАЗ 211010, що рухався в зустрічному напрямку, порушив п. 2.3. ПДР України, а саме під час руху не був пристебнутий ременем безпеки. Ним було прийнято рішення зупинити водія транспортного засобу ВАЗ 211010. Підійшовши до автомобіля з метою перевірки документів у водія, ОСОБА_5 представився, назвав свою посаду, звання та причину зупинку. На прохання пред`явити посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб водій автомобіля ВАЗ 211010 відреагував агресивно, у грубій формі та відмовився від пред`явлення документів. В ході перевірки було з`ясовано що водієм є ОСОБА_3 , 1984 року народження. В подальшому він запитав водія чи він являється ОСОБА_3 , на що він відповів згодою. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, на що водій відреагував агресивно, та почав телефонувати в 102, через незгоду з його рішенням.

Після цього ОСОБА_5 перебував в службовому автомобілі та здійснював підготовку до складення протоколу, в той час ОСОБА_3 вийшов з свого автомобіля, почав бігати по проїжджій частині, при цьому стукав по вікнах службового автомобіля, чим порушував громадську безпеку а також виражався нецензурною лексикою в його сторону та його колеги. Ним було попереджено водія, про те що у разі, якщо він не припинить свої дії його буде затримано.

Враховуючи вказані обставини, та неодноразові вимоги до водія припинити протиправні діяння стосовно нього, з метою припинення правопорушення стосовно ОСОБА_3 застосовано фізичну силу, у вигляді загинання руки за спину та спеціальні засоби, а саме кайданки, для доставляння його в приміщення Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області та оформлення адміністративних матеріалів.

Допитаний в ході досудового розслідування поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , підтвердив покази ОСОБА_7 в цілому, а також додав що фізичну силу та спецзасоби (кайданки) застосували з метою припинення його неправомірних дій, які виражалися у нецензурній лексиці, висловлення образ у сторону поліцейських, відмові надати документи на право керувати транспортним засобом, та на підставі ст. 44 ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію».

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 «Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу» характеризується трьома обов`язковими ознаками: 1) діянням, яке: а) полягає тільки в активній поведінці діях; б) зумовлено службовим становищем винного і пов`язане з його владними чи службовими повноваженнями; в) явно виходять за межі цих повноважень; 2) наслідками, що виявляються в істотній шкоді чи тяжких наслідках правам, свободам та інтересам фізичних, юридичних осіб або державним чи громадським інтересам; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками. За частиною 2 ст. 365 КК настає відповідальність за перевищення влади, що супроводжувалося: а) насильством або погрозою його застосування; б) застосуванням зброї чи спеціальних засобів; в) болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять принаймні одну з ознак, визначених у ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно ч.1 ст.45 закону України «Про національну поліцію», поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом. Крім того, п. 6) ч. 3, цього Закону передбачено загальні правила застосування спеціальних засобів, зокрема кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються під час затримання особи.
Отже, враховуючи повноваження надані працівникам поліції Законом, в ситуації, що склалася із скаржником ОСОБА_3 такі вправі були при затриманні застосовувати спеціальні засоби кайданки, і дані дії працівників поліції не виходять за межі наданих їм прав та повноважень. Працівниками поліції було складено протокол АЗ №152914 про адміністративне затримання від 29.03.2019. Таким чином, слідчий дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу злочину.
В той же час, слідчий суддя відхиляє доводи ОСОБА_8 , щодо проведення слідчим не повного та об`єктивного дослідження та оцінки всіх доказів, які стосуються цього кримінального провадження, через відсутність проведення одночасного допиту ОСОБА_3 та поліцейських, які здійснювали оформлення адмінматеріалів відносно нього. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи було допитано поліцейських, та такі подали заяви про те, що не бажають брати участь у одночасному допиті, усі попередні покази підтримують.
Крім цього одночасний допит вказаних осіб, на думку слідчого судді не зможе змінити встановлені вище обставини.
Що стосується рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.07.2019 про скасування постанови серії ДПО18 №251222 від 29.03.2019 про адміністративне правопорушення, на яке посилається скаржник, як на підставу скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя відхиляє даний аргумент з наступних мотивів.
Як вбачається із рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.07.2019, позов ОСОБА_3 до поліцейського СРПП Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено повністю. Підставами для прийняття такого рішення було те, що сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не скерувала. Однак, жодних фактів щоб свідчили про неправомірність дій працівників поліції даним рішенням суду не встановлено. На думку слідчого судді, скасування в судовому порядку постанови про адміністративне правопорушення не являється підставою для притягнення поліцейських до кримінальної відповідальності за ст. 365 КК України
Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що ні в судовому засіданні, ні в ході слідчої перевірки за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність у діях поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та поліцейського СРПП №4 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 107, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001285 від 22.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 09 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1