ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 591/4742/16 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/162/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю в режимі

відеоконференції:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, не одруженого, приватного підприємця, з вищою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що ним були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 194 ч.2, 263 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 342 ч.2 та 345 ч.2 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Волгоград Волгоградської області РФ, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимий: 19.10.2015 року за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.1, 70 ч.1 КК України - 4-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з випробувальним строком 3 роки,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що ним були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 307 ч.2, 311 ч. 1 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він умисно пошкодив чуже майно шляхом підпалу, а саме що 29.03.2015, близько 01 год. 00 хв., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , побачив автомобіль " Subaru Outback " д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , який був припаркований на подвір`ї, неподалік будинку. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на знищення зазначеного автомобіля шляхом підпалу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи з надуманих мотивів, умисно здійснив підпал зазначеного автомобіля. Після того як автомобіль загорівся, ОСОБА_9 пішов у невідомому напрямку. В результаті пожежі було пошкоджено автомобіль "Subaru Outback ", д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 та завдано зазначеному потерпілому майнової шкоди на загальну суму 310801 грн. 62 коп.
Також ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що у невстановлений в ході досудового розслідування час у них обох виник єдиний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та збут на території м. Суми з метою збагачення особливо-небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований».
З метою реалізації єдиного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, в порушення заборони на обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись за адресою АДРЕСА_5 , виготовив невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», який, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою подальшого збагачення почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання.
В подальшому, в невстановлений в ході досудового розслідування час, з метою перевезення та збуту, ОСОБА_9 поклав до свого автомобіля марки «Hyndai Gets», д.н. НОМЕР_2 , виготовлений ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», та у такий спосіб почав його зберігати та перевозити, підшукуючи осіб для подальшої реалізації.
14.06.2016 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Hyndai Gets», д.н. НОМЕР_2 , розташованого у дворі будинку АДРЕСА_6 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , та яким фактично користується останній, було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл., який на 1,5 мл. був заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом «опій ацетильований», який ОСОБА_9 зберігав та перевозив з метою подальшого збуту для отримання грошової винагороди.
Також, продовжуючи свою протиправну діяльність, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, незаконно придбав невстановлену в ході досудового розслідування кількість прекурсору - ангідрид оцтової кислоти, який, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою подальшого використання для виготовлення наркотичних засобів почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою АДРЕСА_5 .
14.06.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні кв. АДРЕСА_7 , де фактично мешкає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено посуд з нашаруванням речовини бурого кольору, медичний шприц об`ємом 5 мл., який на 3 мл. був заповнений особливо-небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований та два медичні шприца об`ємом 20 мл. із залишками особливо-небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований, які ОСОБА_8 зберігав з метою подальшого збуту для отримання грошової винагороди а також виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл, який на 2,5 мл був заповнений прекурсором «ангідрид оцтової кислоти», масою 2,79 гр., який ОСОБА_8 зберігав з метою його подальшого використання при виготовленні наркотичних засобів.
Тобто ОСОБА_9 також обвинувачується у тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно, з метою збуту зберігав та перевозив особливо небезпечний наркотичний засіб.
ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно виготовив та зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» а також незаконно придбав та зберігав прекурсор «ангідрид оцтової кислоти» з метою використання для виготовлення наркотичних засобів.
Крім того ОСОБА_9 , продовжуючи свою протиправну діяльність, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, він, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, незаконно придбав невстановлену в ході досудового розслідування кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», який, діючи умисно та цілеспрямовано, без мети збуту, для подальшого вживання, почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, що за адресою АДРЕСА_2 .
14.06.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні кв. АДРЕСА_8 , де фактично мешкає ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження «канабіс», який ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, для подальшого вживання.
Згідно висновку експерта надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, а саме «канабісом», масою в перерахунку на висушену речовину 5,24 гр.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».
Також 14.06.2016 року, о 14.10 год., працівниками Сумського ВП ГУНП в Сумській області, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за дорученням слідчого Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_18 здійснювалось оперативне супроводження проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_9 , де фактично мешкає ОСОБА_9 . В цей час в квартирі знаходився ОСОБА_9 та його дівчина ОСОБА_19 . В ході проведення обшуку, в момент виявлення на шафі у кімнаті паперового пакунку з сипучою речовиною зеленого кольору рослинного походження, зовні схожої на особливо-небезпечний наркотичний засіб «канабіс», ОСОБА_9 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, почав поводити себе неадекватно, агресивно та намагався вибігти з квартири. На законні вимоги працівників поліції вгамуватися, та вести себе спокійно, ОСОБА_9 за допомогою тулубу відштовхнув від себе двох працівників поліції та направився в бік виходу з квартири, де наніс два удари ногою у вхідні двері з метою їх відчинити. З метою припинити такі активні дії ОСОБА_9 , працівники поліції почали утримувати його за руки, на що останній, вирвавшись від них, відчинив двері та намагався втекти з квартири, однак був затриманий працівниками поліції та повернувся до приміщення квартири. В подальшому, ОСОБА_9 , висловлюючи погрози застосування фізичного насильства в сторону працівників поліції, використовуючи кайданки, які були застосовані до нього раніше, спричинив тілесні ушкодження старшому оперуповноваженому Сумського ВП ГУ НП в думській області ОСОБА_12 у вигляді інфікованої різаної рани першого пальця правої кисті, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Тобто ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що здійснив опір працівникам правоохоронних органів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під час виконання ними службових обов`язків а також умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_12 легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Крім того ОСОБА_9 , продовжуючи свою протиправну діяльність, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, незаконно придбав не маючи відповідного, належно оформленого в органах влади України дозволу, почав зберігати та переносити у належному йому на праві власності автомобілі «Hundai Gets» д/н « НОМЕР_2 », вогнепальну зброю.
14.06.2016 під час проведення обшуку автомобіля «Hundai Gets» д/н « НОМЕР_2 », належного на праві власності ОСОБА_9 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет.
Згідно висновку експерта представлений на дослідження пістолет, вилучений під час обшуку в автомобілі «Hundai Gets» д/н « НОМЕР_2 », зареєстрованому на ОСОБА_9 , 14.06.2016, є вогнепальною зброєю. Даний пістолет виготовлений з сигнального пістолета «STALKER-M906» калібру 9мм Р.А. № НОМЕР_3 шляхом видалення заглушки ствола та заглушування наскрізного отвору ствола саморобним способом.
В порушення ст.ст. 178 та 325 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-VI, Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року та додатку № 1 до вказаної постанови, а саме «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», ОСОБА_9 незаконно придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується також у тому, що він умисно придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ст.ст. 194 ч.2, 263 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 342 ч.2 та 345 ч.2 КК України, а дії ОСОБА_8 були кваліфіковані ст.ст. 307 ч.2, 311 ч. 1 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 311 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 10 років позбавлення полі з конфіскацією всього належного йому майна. Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вказує, що вирок підлягає скасування у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду. В обґрунтування посилається на те, що обшук був проведений законно, а висновки суду щодо його недопустимості не відповідають фактичним обставинам справи. Висновок суду про порушення права ОСОБА_8 на захист очевидно є надуманим припущенням, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того суд не взяв до уваги докази того, що до проведення обшуку автомобіля ніхто стороннього доступу до нього не мав, що істотно вплинуло на вирішення судом питання винуватості ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. Водночас просить дослідити докази, що містяться в матеріалах справи та допитати потерпілих і свідків по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на час судового розгляду в суді апеляційної інстанції стало відомо про смерть обвинуваченого ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Суми.
Суд апеляційної інстанції зобов*язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження за умови, що вони досліджені не повністю або з порушенням. (ч.3 ст. 404 КПК). Враховуючи, що таких даних прокурором не зазначено, підстав для задоволення його клопотання про повторне дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи та допиту потерпілих і свідків по справі, не вбачається. Доводи апеляційної скарги щодо порушення положень ст. 66 КПК під час допиту свідка ОСОБА_20 є безпідставними та спростовуються даними технічного запису судового засідання суду першої інстанції.
Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах поданої апеляційної скарги сторони обвинувачення, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення та докази сторін, в тому числі і сторони обвинувачення. На підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні відомостей суд у чіткій відповідності до вимог п.1 ч.3 та п.1 ч.4 ст.374; п.2 ч.1 ст.373 КПК України зробив правильну юридичну оцінку та ухвалив рішення про виправдання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за недоведеністю того, що ними були вчинені кримінальні правопорушення.

Згідно відомостей, що є наявними у матеріалах судового провадження та зафіксованих на звукозаписі судового засідання, під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції ретельно та об`єктивно були перевірені докази обвинувачення стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтвердження їх вини у вчиненні інкримінованих злочинів, шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків обвинувачення та захисту, дослідженням доказів. Не погодившись з версією сторони обвинувачення, суд навів відповідні докази та висновки щодо їх спростування. Такі висновки суду, що підтримані обвинуваченим та його захисником, знайшли своє підтвердження і при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Своє рішення щодо обвинувачення, що визнане не доведеним, суд обґрунтував, вмотивувавши виправдувальний вирок відповідно до вимог ст.370; п.1 ч.3 та п.1 ч.4 ст.374 КПК України, що об`єктивно вбачається зі змісту мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного вироку.

В обгрунтування того, що саме ОСОБА_9 здійснив підпал автомобіля стороною обвинувачення покладено фактично лише надані в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що будучи адвокатом надавав правову допомогу в одній з резонансних справ, в зв`язку з чим були конфліктні ситуації, перед судовими засіданнями різали колеса його автомобіля, у чому підозрював ряд осіб, зокрема і посадових. Серед осіб, які підтримували іншу сторону, він бачив ОСОБА_9 , особисто з ним до підпалу автомобіля не спілкувався, через кілька місяців після підпалу автомобіля під час випадкової зустрічі з ОСОБА_9 останній промовив фразу «Що тобі мало?», вважає що той мав на увазі підпал автомобіля. Також пояснив, що кілька разів керуючи своїм автомобілем, зустрічав ОСОБА_9 , який також керував своїм автомобілем, однак не було такого, щоб ОСОБА_9 їздив за ним. Хто здійснив підпал автомобіля не бачив.
Проаналізувавши покази потерпілого ОСОБА_10 суд дійшов правильного висновку, що обвинувачення грунтується на припущенні, сам по собі факт можливих конфліктних відносин ще не свідчить, що злочин вчинив саме ОСОБА_9 , вимова фрази «Що тобі мало?» не обов`язково свідчить про те, що вона стосується саме підпалу і не доводить, що підпал здійснив саме ОСОБА_9 .
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 пояснили, що їм відомо про факт підпалу автомобіля ОСОБА_10 , однак вони не були очевидцями цього і не бачили хто це зробив.
Будь-яких інших доказів на обгрунтування того, що саме ОСОБА_9 здійснив підпал автомобіля, стороною обвинувачення не надано, зокрема на це не вказує жоден свідок, відсутні матеріали НСРД щодо зазначеної обставини, на місці вчинення злочину не було знайдено матеріальних слідів, які б ідентифікували ОСОБА_9 .
Щодо обвинувачення ОСОБА_9 за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.2 та 307 ч.2 КК України, а також обвинувачення ОСОБА_8 за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч. 1 КК України судова колегія дійшла наступного.
Надаючи оцінку доказам у справі суд першої інстанції зазначив, що фактично в основу обвинувачення ОСОБА_9 за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.2 та 307 ч.2 КК України та обвинувачення ОСОБА_8 за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч. 1 КК України покладено протокол обшуку кв. АДРЕСА_7 від 14.06.2016 за місцем проживання ОСОБА_8 (т.1 а.п.174-177), протокол обшуку від 14.06.2016 автомобіля «Hyndai Gets» д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 (т.1 а.п.207-210, т.2 а.п.66) та протокол обшуку кв. АДРЕСА_8 від 14.06.2016 (т.1 а.п.198-203) за місцем проживання ОСОБА_9 , відповідно яких були вилучені наркотичні засоби, прекурсор та вогнепальна зброя, зазначені в обвинуваченні.
Допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , а також потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_29 та інших та ретельно проаналізувавши протокол обшуку кв. АДРЕСА_7 від 14.06.2016 за місцем проживання ОСОБА_8 , протокол обшуку від 14.06.2016 автомобіля «Hyndai Gets» д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 та протокол обшуку кв. АДРЕСА_8 від 14.06.2016 за місцем проживання ОСОБА_9 , суд визнав недопустимим фактичні дані, що містяться в зазначених протоколах обшуку з підстав недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 104, ч.7 ст. 223 КПК України та порушення права на захист.
Доводи апеляційної скарги прокурора правильність вказаних висновків суду не спростовують. Зазначення в протоколі обшуку 2-х понятих не є беззаперечне дотримання вимог ч.7 ст. 223 КПК України, оскільки ці особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої дії. Не є переконливими також і доводи прокурора щодо додержання вимог ст. 104,105 КПК України, а також відсутності підстав для допуску захисника.
З огляду на «доктрину плодів отруйного дерева», суд правильно визнав недопустимим доказом також висновки експерта щодо наркотичних засобів, прекурсору та вогнепальної зброї (т.1 а.п. 179-181, 185-187, 191-194, 217-219, 223-226, 230-234) оскільки вони грунтуються на доказах, які були визнані судом недопустимими.
Погоджується судова колегія також з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України. В основу обвинувачення ОСОБА_9 покладено покази потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , а також факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 .
Ретельно дослідивши зазначині докази в судовому засіданні, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку та дійшов обгрунтованого висновку, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.
В будь-якому разі суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 62 Конституції України та ч.2 ст.2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до вимог ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст.92 КПК України, обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення доведена. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підстав виправдання ОСОБА_9 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ст.ст. 194 ч.2, 263 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 342 ч.2 та 345 ч.2 КК України, а дії ОСОБА_8 були кваліфіковані ст.ст. 307 ч.2, 311 ч. 1 КК України, оскільки під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано жодного беззаперечного доказу на підтвердження вчинення обвинуваченими злочинів згідно пред`явленого обвинувачення. Таких доказів не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, належить врахувати, що сутність решти апеляційних доводів прокурора полягає у їх незгоді з оцінкою доказів та обставин, встановлених за наслідками судового розгляду.

З огляду на викладене, внаслідок наявності об`єктивних даних, встановлених судом першої інстанції під час судового розгляду, колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами прокурора про невідповідність висновків суду, що зазначені в оскаржуваному виправдувальному вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових і фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з урахуванням апеляційних доводів, оскільки оскаржуване рішення відповідає вимогам вмотивованості та обґрунтованості, передбаченими ст. 370 КПК України.

Крім того, за наслідками проведення апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено істотних порушень КПК України, які обумовлюють скасування вироку Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року, ухваленого стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: