Ухвала
Іменем України
30 березня 2020 року

м. Київ
справа № 191/4496/19

провадження № 51- 1568 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року щодо нього,

встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, якою скасовано ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 ставить перед судом касаційної інстанції питання про зупинення виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року задоволено клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія № 94» ОСОБА_5 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, який станом на 17 січня 2020 року становить 1 рік 4 місяці.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 рокуапеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволено, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія № 94» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відмовлено.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПКУкраїни у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, воно стосується питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлене відповідно до Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.

З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Порядок розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, в тому числі клопотання (подання) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, регламентується відповідно до положень статей 537, 539 КПК України.
Частиною 6 ст. 539 КПКУкраїни встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, про які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПКУкраїни, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК України вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені відповідно до Розділу VIII Кодексу, касаційному оскарженню не підлягають.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни відмовити у відкритті касаційного провадження.
З огляду на викладене, питання про зупинення виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 рокутакож не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, якою скасовано ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3