Справа № 404/9197/19
Номер провадження 1-кс/404/5292/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 повторно звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0009446 від 21.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27.12.2019 року слідчий за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до суду з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:
- накласти арешт на тимчасово вилучене майно 21.12.2019 року в приміщенні «Спортліга» за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Державній лотереї «МСЛ», а саме: системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 115554811; системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 115554511; системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 103419311; системний блок «Vento» на якому міститься інвентарний номер 983970133.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0009446 від 21.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2019 року о 10-21 год. надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено незаконно працюючий зал гральних автоматів «Спортліга». Виїздом СОГ на місці даний факт підтвердився.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0009446 від 21.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

21.12.2019 року в приміщенні грального залу «Спортліга» за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено речі та предмети згідно до переліку зазначеному в прохальній частині клопотання.

Слідчим зазначено, що «ігрові термінали», які використовувались невстановленими особами використовувались з метою зайняття гральним бізнесом, можуть бути використані, як речовий доказ при проведені досудового розслідування кримінального провадження № 0009446 від 21.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, санкція даної статті передбачає конфіскацію грального обладнання, тому виникла необхідність у накладені арешту на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 21.12.2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0009446 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Стаття 30 Конституції України, зміст якої відтворено й у статті 13 КПК, передбачає, що кожному гарантується недоторканність житла.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Порядок проникнення у невідкладних випадках, до якого відсилає частина 3 статті 30 Конституції, передбачено, зокрема, положеннями статей 233, 234 та 237 КПК.

Огляд місця події може відбуватися в порядку, який не тільки не потребує попереднього судового рішення, а й звернення до суду постфактум. Однак, таке тлумачення очевидно суперечитиме статті 30 Конституції та статті 13 КПК, які, навіть дозволяючи невідкладне проникнення у певних випадках, не звільняють від послідуючого судового контролю для перевірки виправданості проникнення без попереднього судового рішення.

Крім того, огляд місця є елементом розслідування у більшості випадків, коли в правоохоронного органу з`являється інформація про вчинений злочин. І якщо пристати на позицію, висловлену стороною обвинувачення, це означало б, що потреба в розслідуванні завжди виправдовує проникнення до житла чи іншого володіння особи без будь-якого судового контролю. Однак стаття 30 Конституції спрямована на запобігання ситуації, коли будь-яка правомірна мета діяльності держави може виправдати втручання в право особи на житло. Виходячи з мети цього конституційного положення, жодне законодавство не може тлумачитися таким чином, щоб взагалі звільнити державний орган від судового контролю за правомірністю проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Якщо подія, з приводу якої проводиться огляд, відбулась у житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду місця події поширюються вимоги, передбачені статтею 30 Конституції та відповідними положеннями статей 13, 233, 234 та 237 КПК.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі № 159/451/16-к.

Як вбачається з матеріалів клопотання протокол огляду місця події складений 21.12.2019 року.

23.12.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках даного кримінального провадження, відповідно до якого просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно в приміщенні «Спортліга» за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Державній лотереї «МСЛ», а саме: системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 115554811; системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 115554511; системний блок «LogicPower» на якому міститься інвентарний номер 103419311; системний блок «Vento» на якому міститься інвентарний номер 983970133.

26.12.2019 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0009446 від 21.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, направлено для усунення недоліків прокурору, надавши строк для усунення недоліків 72 години.

27.12.2019 року слідчий звернувся до суду повторно з вище вказаним клопотанням, проте недоліки вказані слідчим суддею в ухвалі від 26.12.2019 року слідчим усунуті не були, а саме в клопотанні не зазначено власника та фактичного володільця майна, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, не долучено документів, що підтверджує право власності на вилучені під час огляду місця події 21.12.2019 року речі, на які планується накласти арешт. Вказане унеможливлює виконання ч. 1 ст. 172 КПК України, а саме повідомити власника та фактичного володільця тимчасово вилученого майна про розгляд клопотання.

Крім того суд не вбачає жодних логічних суперечностей в нормах встановлених діючим законодавством або практичних труднощів у виконанні вимог негайно після огляду місця події внести відомості у ЄРДР та невідкладно звернутися до слідчого судді, якщо такий огляд було проведено у житлі та іншому володінні особи без попереднього дозволу суду.

Таким чином клопотання слідчого до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 233, 234, 277 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 повторно звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0009446 від 21.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1