ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3230/19 Справа № 192/2939/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000510 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України було повернуто прокурору для його належного оформлення в розумний строк, відповідно до вимог КПК України, зокрема, підставою для повернення обвинувального акту стало відсутність посилання на належне формулювання предявленого ОСОБА_9 обвинувачення, а саме, не в повному обсязі зазначено зміст кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому ОСОБА_9 , оскільки дії останнього кваліфіковано стороною обвинувачення, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в той же час, диспозицією ч. 1 ст. 121 КК України передбачена відповідальність за спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тощо.
Тобто, положення цієї норми кримінального закону розкривають поняття умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке у виді умисного тілесного ушкодження може мати декілька окремих ознак, які утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а пред`явлення ОСОБА_9 обвинувачення і кваліфікація його дій із викладенням неправильної диспозиції кримінально-правової норми, вказує на недотримання стороною обвинувачення положень кримінального процесуального закону, зокрема вимогам пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що для здійснення в подальшому судового розгляду кримінального провадження без усунення зазначених істотних порушень кримінального процесуального закону є порушенням обвинуваченого на захист і може призвести до скасування будь-якого законного судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції, мотивуючи скаргу тим, що складаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КПК України, стороною обвинувачення було дотримано вимоги ст. 291 КПК України, а тому підстави для повернення обвинувального акту для належного оформлення в суду першої інстанції були відсутні.
Потерпілий ОСОБА_11 та його адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційних скаргах, також просять скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи свої апеляційні скарги тим, висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими та безпідставними, зазначають, що при повернення вказаного процесуального документу стороні обвинувачення судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України.
На думку адвоката потерпілого та самого потерпілого, обвинувальний акт повністю відповідає вимога ст. 291 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу, а також апеляційні скарги адвоката потерпілого та потерпілого підтримав, просив їх задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Потерпілий ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги свого адвоката, а також сторони обвинувачення підтримав, просив їх задовольнити.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечував, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилався на безпідставність та необґрунтованість поданих апеляційних скарг.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку та позицію свого захисника.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінальної справи, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги прокурора, адвоката потерпілого та самого потерпілого підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 скасуванню із призначенням нового розгляду, з огляду на наступне.
Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яку прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України.
Тобто, вищевказаними нормами кримінального процесуального законодавства України передбачено, що на стадії підготовчого судового засідання, суд першої інстанції перевіряє матеріали кримінального провадження, відповідність обвинувального акту вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, з`ясовує достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судового рішення, вирішує питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі, визначає дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, склад суду тощо.
Складаючи та направляючи до суду першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, прокурор вимог кримінального процесуального законодавства України дотримався, порушень або невідповідності вказаного процесуального документу вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України колегією суддів не встановлено, підстав передбачених положеннями ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору в суду першої інстанції не було.
Висновки суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення не в повному обсязі зазначено зміст кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_9 є передчасними, оскільки фактично таким чином суд першої інстанції почав вирішувати питання про доведеність вини ОСОБА_9 , яке не підлягає вирішенню на стадії підготовчого судового засідання, а вирішується лише на стадії судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора другого відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області, адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4