Провадження № 1-кп/161/344/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00006, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, неодруженого, не працюючого, не судимого (12.12.2018 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003057 від 22.08.2018 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України відносно останнього скеровано до Ківерцівського районного суду для розгляду судове рішення не ухвалено);

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, неповнолітній ОСОБА_4 , повторно, 19.02.2019 близько 17.40 год., умисно, з корисливих мотивів, за допомогою сім-картки мобільного оператора ПАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка є фінансовим номером банківської розрахункової картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , знаючи пін-код, перебуваючи по пр.Волі, 6 м.Луцька, за допомогою банкомату, скориставшись функцією «Зняття без картки», таємно викрав з особистого фінансового рахунку потерпілого, шляхом переведення у готівку трьома платежами по 4 000 грн, грошові кошти у загальній сумі 12 000 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно.

Під час судового провадження між потерпілим ОСОБА_7 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_5 , зокрема, 10.02.2020 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, з врахуванням ряду пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь небезпеки вчиненого (якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування завданих збитків, того, що обвинувачений є не судимим та неповнолітнім, вчинив лише 1 епізод крадіжки), ОСОБА_4 буде призначене покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_7 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, угода укладена за участю законного представника та захисника, які надали згоду на її укладення, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 має самостійний дохід та власні кошти, оскільки працює неофіційно на будівництві, що стверджується як його особистими поясненнями, так і поясненнями законного представника.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 69, 98, 99 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , за згодою законного представника та захисника, погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути законному володільцеві.
Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 25.02.2019 (ухвала слідчого судді від 05.03.2019), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 10.02.2020 у кримінальному провадженні №00006укладену між потерпілим ОСОБА_7 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази:
-грошові кошти у сумі 9000 грн., що передані на зберігання до банківської установи, згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 25.06.2019 повернути законному володільцеві потерпілому ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 25.02.2019 (ухвала слідчого судді від 05.03.2019), скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1