Справа №: 398/2312/16-к
провадження №:1-о/398/1/20
УХВАЛА
Іменем України

"09" червня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
ОСОБА_5
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7
заявника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся із заявою про перегляд вироку Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року відносно нього за нововиявленими обставинами, у якій просив змінити вирок Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року та звільнити його від відбування покарання у зв`язку із застосуванням судом закону, який не підлягав застосуванню на час винесення вироку та відбуттям ОСОБА_8 максимальної міри покарання.
Заяву мотивовано тим, що вироком Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року ОСОБА_8 засуджений за вчинення 18 січня 1999 року злочину, передбаченого пп.а і г ст.93 КК (у ред.1960 року) та йому призначено покарання довічне позбавлення волі. ОСОБА_8 вважає, що суд при винесенні вироку безпідставно застосував Закон України Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України, яким смертну кару було виключено з Кримінального кодексу України і введено новий вид покарання довічне позбавлення волі. Суд на думку засудженого не мав права застосовувати цей закон, оскільки він набув чинності 04 квітня 2000 року, тобто після постановлення вироку. Враховуючи рішення Конституційного суду України від 29 грудня 1999 року, яким визнане неконституційним Положення статті 24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України, які передбачають смертну кару як вид покарання, ОСОБА_8 вважає що до 04 квітня 2000 року до нього не могло бути застосоване інше покарання ніж позбавлення волі на певний строк. Таке застосування закону, який не підлягає застосуванню за доводами ОСОБА_8 згідно з ст.413 КПК є підставою для зміни вироку. Обґрунтовуючи правильність наведеного тлумачення закону, ОСОБА_8 посилається на ухвали Верховного суду України від 11 грудня 2009 року у справі №5-67п09, від 29 січня 2010 року №5-4п10, від 30 квітня 2010 року №5-24п10. Також ОСОБА_8 посилається на те, що прокурор при винесенні вироку щодо нього просив суд застосувати покарання 15 років позбавлення волі, що підтверджується копією протоколу судового засідання, однак суд всупереч зазначеному вище тлумаченню закону застосував довічне ув`язнення. Також ОСОБА_8 вказує, що про зазначені вище обставини, йому не було відомо при касаційному оскарженні вироку Кіровоградського обласного суду.
В судовому засіданні ОСОБА_8 підтримав вимоги заяви, з підстав зазначених в ній, вважає, що суд постановляючи щодо нього вирок застосував закон, який не підлягав застосуванню.
Захисник також підтримав вимоги заяви та пояснив суду, що нововиявленими обставинами у справі є те, що рішенням Конституційного суду України від 29 грудня 1999 року визнано неконституційними положення діючого на той час Кримінального кодексу, які передбачали смертну кару як вид покарання, а ОСОБА_8 був засуджений у період, коли норми закону щодо застосування смертної кари як виду покарання втратили чинність і до моменту набрання чинності змін до Кримінального кодексу України, які передбачали введення покарання у виді довічного позбавлення волі.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви у зв`язку з тим, що обставини, на які посилається ОСОБА_8 не є нововиявленими.
Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Так, враховуючи доводи засудженого ОСОБА_8 і його захисника про те, що ОСОБА_8 не мав можливості подати заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у передбачений законом строк у зв`язку з обмеженнями у доступі до інформації, а також враховуючи викладені в ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 7 червня 2017 року мотиви направлення справи за заявою ОСОБА_8 на новий судовий розгляд, вважає необхідним поновити ОСОБА_8 строк подання заяви про перегляд вироку Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року за нововиявленими обставинами.
Вироком Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. а, г ст.93 КК, ч.1 ст.142, ч.3 ст.142, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ч.4 ст.81, ч.1 ст.229-6 КК України (у ред. 1960 року), і йому призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Відповідно до цього вироку, злочин, передбачений п.п. а, г ст.93 КК, за вчинення якого обвинуваченому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі був вчинений 18 січня 1999 року.
Відповідно до ст. 93 КК України (в ред. 1960 р.) за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах було встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років або смертна кара.
Рішенням Конституційного Суду України № 11-рп/99 від 29 грудня 1999 року положення санкцій Особливої частини Кримінального кодексу України 1960 року, які передбачали смертну кару як вид покарання, визнано такими, що не відповідають Конституції України.
На виконання зазначеного рішення Конституційного Суду України Верховна Рада України прийняла Закон України від 22 лютого 2000 року № 1483-ІІІ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України" (далі - Закон № 1483-ІІІ), яким покарання у виді смертної кари було замінено на довічне позбавлення волі. Цей закон набрав чинності з моменту його опублікування у визначеному указом Президента від 10 червня 1997 року №503 офіційному друкованому виданні Урядовий кур`єр 04 квітня 2000 року. Також цей закон відповідно до Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» був опублікований у газеті Голос України від 29 березня 2000 року.
У статті 459 КПК України визначено підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
Обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_8 не є нововиявленими, оскільки не мають усіх передбачених ст.459 КПК ознак.
Так засуджений, стверджуючи про наявність підстав для задоволення його заяви, зазначив, що Кіровоградський обласний суд як суд першої інстанції, ухвалюючи щодо нього 31.03.2000 року вирок, не мав права застосовувати норму закону, якою передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі за вчинений ним злочин.
Наведена засудженим підстава для перегляду вироку за нововиявленими обставинами не передбачена положеннями ст. 459 КПК України, та фактично свідчить про незгоду засудженого із застосуванням норм матеріального та процесуально права під час ухвалення судового рішення.
Рішення КСУ від 29 грудня 1999, на яке послався засуджений, було прийняте до винесення Кіровоградським обласним судом вироку відносно ОСОБА_8 , і суд не застосовував щодо ОСОБА_8 норми закону, які цим рішенням були визнані неконституційними.
Крім того, доводи заяви ОСОБА_8 про те, що Кіровоградський обласний суд у вироку від 31 березня 2000 року неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність і не врахував час набрання чинності Законом № 1483-ІІІ, який вводив новий вид покарання довічне позбавлення волі, не вказують на існування нововиявлених обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.459 КПК України. Таке неправильне на думку заявника застосування судом кримінального закону відповідно до ст.459 КПК не віднесено до обставин, які визнаються нововиявленими. Знання Кіровоградським обласним судом закону при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_8 презюмується. Про час набрання чинності Законом № 1483-ІІІ суду було відомо, оскільки інформація про його прийняття і опублікування була на той час і є зараз відкритою. Відповідний вирок також був предметом касаційного розгляду Верховним Судом України, який залишив касаційну скаргу засудженого без задоволення і не знайшов підстав для виходу згідно ст. 395 КПК (у ред 1960 року) за межі вимог касаційної скарги.
Натомість, відповідно до норм чинного КПК неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність може бути підставою для скасування вироку лише за наслідками його перегляду в апеляційному або касаційному порядку. Не змінюють цього висновку суду і посилання засудженого та його захисника на ухвали Верховного суду України від 11 грудня 2009 року у справі №5-67п09, від 29 січня 2010 року №5-4п10, від 30 квітня 2010 року №5-24п10. Зазначені ухвали були винесені Верховним судом України у порядку виключного провадження на підставі ст.400-4 КПК у ред 1960 року. Заява засудженого подана до суду за нововиявленими обставинами.
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області при розгляді заяви засудженого ОСОБА_8 не має повноважень надавати оцінку правильності застосування Кіровоградським обласним судом закону про кримінальну відповідальність у вироку від 31 березня 2000 року відносно ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 459 - 467 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Поновити засудженому ОСОБА_8 строк на подачу заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року відносно нього.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3
ОСОБА_4

ОСОБА_5