У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження №0002625, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.09.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером з продажу ТОВ «Зведено», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

представник потерпілої адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
Так, 08.09.2019 приблизно о 10 год. 45 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-3302» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Героїв Небесної Сотні зі сторони вул. Б. Хмельницького в м. Біла Церква Київської області, де на регульованому перехресті з бульв. Олександрійський здійснюючи лівий поворот в напрямку вул. Росьова, на основний зелений сигнал світлофора порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 16.2 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», п. 18.2 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», тобто водій ОСОБА_3 був не уважним до дорожньої обстановки, на регульованому перехресті, повертаючи ліворуч при сигналі світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу пішоходу, який перетинав проїзну частину дороги по регульованому пішохідному переході на дозволяючий для нього сигнал світлофора з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: перелом бічних мас крижової кістки зліва. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала суду заяву, згідно якої остання відмовляється від обвинувачення та просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, мотивуючи тим, що повністю примирилася із обвинуваченим ОСОБА_3 і не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій. На підтвердження заявленого клопотання, надавши відповідну заяву, в якій ОСОБА_6 просить суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з їхнім примиренням.

Потерпіла наполягала, що її відмова від обвинувачення є добровільною і не пов`язана з тиском на неї з боку будь-яких осіб.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання потерпілої просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в судовому засіданні визнав, фактичні обставини не оспорював, просив закрити провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Отже, обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду справи наполягали на закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням.

Вислухавши клопотання потерпілої, з`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених потерпілою, а також враховуючи позиції обвинуваченого та представника потерпілої, які не заперечували проти задоволення клопотання потерпілої, а обвинувачений в судовому засіданні щиро каявся, вину визнав у повному обсязі, суд проаналізувавши та зіставивши клопотання потерпілої з вимогами КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Отже з дослідження вищевказаних норм встановлено, що умовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою є вчинення обвинуваченим злочину невеликої тяжкості вперше.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та згідно з вимогою УІТ, останній раніше не судимий, а також в судовому засіданні досліджені матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, та встановлено, що ОСОБА_3 має офіційне місцем роботи, де характеризується позитивно, повністю відшкодував потерпілій шкоду завдану внаслідок вчинення злочину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на утриманні має малолітнього сина.

Отже, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням такого з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, та враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначила, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останнього не має та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ч. 2 п. 1 ст. 284, п. 2 ч. 1 ст. 314, 370, 372 КПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :
Клопотання потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002625 від 11.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Речовий доказ по справі, а саме: транспортний засіб марки ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання представнику власника ТОВ «Зведено», залишити у останнього, як у власника майна.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1