НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/213/20
Провадження № 1-кп/0182/716/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 листопада 2019 року за №0003100 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактичного мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого

28.10.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 25.04.2018 року звільнений з Синельниковської виправної колонії №94 по відбуттю строку покарання.

за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
26.11.2019 приблизно о 00.05 годині ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном, який належить його матері ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 під приводом необхідності доступу до мережі «Інтернет», не маючи наміру повертати, попросив телефон у своєї матері ОСОБА_5 і остання добровільно передала ОСОБА_3 свій телефон. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно, шляхом зловживання довірою потерпілої, заволодів мобільним телефоном «Samsung j1 mini», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_5 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №74 від 11.12.2019, складає 875 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Під час підготовчого судового засідання 02 червня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно якої обвинувачений беззаперечно визнав свою провину, відшкодував шкоду потерпілій, яка є його матір`ю і сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор також не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що її положення відповідають вимогам закону та інтересам сторін провадження.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.
Обвинувачений беззаперечно визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний буде довести обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію, він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості. Сторони не оспорюють законність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, нових доказів суду також не надали. Потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачений може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які в даному випадку становлять 170 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 475 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 02 червня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003100.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта у сумі 170 гривень.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung j1 mini», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в її користуванні.
Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1