В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1362/19

Провадження № 1-кп/126/84/2020

"11" березня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000286 від 09.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дурлешти, м.Кишинів, Республіка Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

- 17.10.2015 Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді двох місяців арешту (покарання відбув повністю);

- 28.01.2016 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитом строком терміном 1 рік (покарання відбув повністю);

- 21.06.2017 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти місяців арешту (покарання відбув 06.04.2018);

- 04.07.2019 Бершадським районнм судом ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитом строком терміном 1 рік з випробуванням,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. 8 червня 2019 року близько 24:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить його матері ОСОБА_5 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного домогосподарства, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю будь-яких осіб, маючи вільний доступ, через незачинені двері житлового будинку, проник всередину, де пройшовши в спальню кімнату, умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав належні його сестрі, ОСОБА_6 , кошти на суму 200 (двісті) доларів США, вартістю 26,7 грн. за один долар США, згідно довідки виданої Бершадським відділенням Вінницької філії АТ КБ «Приватбанк», які знаходилися в гаманці на підвіконнику, що станом на 08.06.2019 становить 5340 грн., та зник з місця злочину.

Викрадені кошти ОСОБА_4 витратив на власні потреби, придбавши собі велосипед марки «Україна», алкогольні напої та цигарки.

В такий спосіб, своїми діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду ОСОБА_6 на суму 5340 гривень.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення та розгляд справи без її участі.

Дану заяву потерпілої судом оцінено критично, оскільки відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 477 КПК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, а тому у даному випадку відсутні підстави для закриття кримінального провадження.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що ним вчинено злочини середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Судом також враховано що обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання, в лікаря нарколога на обліку не перебуває, однак перебуває на обліку лікаря -психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, а також з урахуванням, позиції прокурора щодо виду та міри призначення покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді арешту із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2019 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, відповідно до ч.4 ст.70 КК України необхідно виконувати самостійно.

Витрати у даному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2019 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік з випробуванням - виконувати самостійно.

Скасувати арешт на велосипед марки «Україна», накладений ухвалою слідчого судді від 14.06.2019 року.

Речові докази: велосипед марки «Україна», який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1