Справа № 461/2812/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2020 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000017 від 10.01.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алмати Казахстан, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396 КК України -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду) з невстановлених на даний час особистих мотивів, запланував організувати умисне вбивство ОСОБА_7 , замовивши його виконання іншим особам за винагороду, тобто вчинити вбивство на замовлення. Зокрема, наприкінці лютого 2015 року ОСОБА_6 перебуваючи у м. Києві, неподалік Київського національного університету культури і мистецтв, що за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36 звернувся до обвинуваченого ОСОБА_4 , із яким на той час вже був знайомий та знав, що останній приймав участь у бойових діях під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей та має навики поводження із вогнепальною зброєю, з приводу вчинення вбивства особи на його замовлення. У подальшому, 03.03.2015 у цьому ж місці ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зустрілися знову. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 погодився на вищевказану пропозицію ОСОБА_6 , а той, в свою чергу, надав ОСОБА_4 дані про особу, вбивство якої замовлено водночас фактично надаючи відомості про ОСОБА_7 . Окрім цього, ОСОБА_6 до підготовки вчинення вбивства ОСОБА_7 , з числа осіб, які входили до кола його безпосереднього спілкування упродовж тривалого часу, у невстановленому місці та у невстановлений точно час, залучив ОСОБА_8 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду). В свою чергу, після вказаних подій, наприкінці березня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 у невстановленому на даний час місці розповів про вказане замовлення ОСОБА_9 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду) та запропонував взяти участь у реалізації замовлення ОСОБА_6 за винагороду, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 група осіб у складі ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_4 , діючи спільно як співвиконавці, за попередньою змовою групою осіб у період з квітня по жовтень 2015 року з метою підготовки до вчинення вбивства неодноразово перебували у м. Львові для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та обрання місця, в якому можна було б здійснити його вбивство, здійснювали виїзди на вул. Кримську у м. Львові, здійснювали спостереження та визначалися із способом вбивства особи, яке їм замовив ОСОБА_6 . Разом з тим, 24.10.2015 ОСОБА_6 , будучи організатором готування до умисного вбивства, бажаючи реалізувати свій злочинний умисел, перебуваючи неподалік ресторану «Разгуляєво», що за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 70 зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_4 та повідомив остатньому, що вбивство ОСОБА_7 необхідно пришвидшити та з цією метою передав йому знаряддя для вчинення вбивства - предмети, які за своїми ознаками та характеристиками відповідали ознакам та характеристикам вогнепальної зброї з набоями, а саме автомату АКС-74 калібру 5.45 мм з глушником та двома магазинами спорядженими патронами калібром 5.45 мм, які обвинувачений ОСОБА_4 , нього ж дня, знаходячись у приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_9 , який, в свою чергу, згідно попередньо розподілених ролей, мав вчинити вбивство ОСОБА_7 шляхом його розстрілу із вогнепальної зброї.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирішили, що їм необхідний автомобіль для пересування по місту, мопед та потрібна особа, яка краще зорієнтує їх на місцевості, покаже місто та місця, які відвідує особа, яку необхідно ліквідувати. Про вказані обставини обвинувачений ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 під час зустрічі, що мала місце 09.11.2015 у м. Львові, на пл. Галицькій, поблизу пам`ятника Данилу Галицькому. Також, під час зазначеної зустрічі ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10 000 гривень на витрати пов`язані із підготовкою до вбивства ОСОБА_7 .

В подальшому, в період часу з 11.11.2015 по 13.11.2015 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 неодноразово здійснювали виїзди до місця проживання ОСОБА_7 , що на АДРЕСА_3 .

Також, у вказаний період часу ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , дійшли згоди з приводу того, що для реалізації замовлення ОСОБА_6 щодо вбивства ОСОБА_7 , яке вони мали на меті здійснити із використанням вогнепальної зброї, слід залучити ще одну особу, яка б виконувала роль водія та, за потреби, здійснювала стеження за ділянкою місцевості, інформувавши їх про переміщення по ній людей та автомобілів.

З цією метою, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 14.11.2015 повернулися у м. Київ та за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 1/70 дійшли згоди із ОСОБА_10 , щодо можливості його залучення для вищевказаних цілей, насамперед для їх перевезення автомобілем, при цьому не повідомляючи йому про підготовку ними на замовлення ОСОБА_6 умисного вбивства.

Після вказаних подій, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 15.11.2015 на автомобілі марки «ВАЗ 2109» прибули у м. Львів, зупинившись в квартирі по АДРЕСА_4 . При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебуваючи у м. Львові до 21.11.2015 вчиняли дії спрямовані на підготовку до вбивства ОСОБА_7 , вкотре здійснювавши виїзди до місця проживання ОСОБА_7 , що на АДРЕСА_3 з метою підшукування місця, найбільш сприятливого для вчинення вбивства.

У подальшому, 30.11.2015 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 знову прибули у м. Львів. Цього ж дня, у вечірній час, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зустрілися на задньому дворі готелю «Львів», який розташований на пр. В. Чорновола, 7 у м. Львові. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ 2109» сірого кольору, а також, не називаючи будь- яких анкетних даних, познайомив із ОСОБА_8 , що у свою чергу повинен був надавати відомості щодо місцезнаходження особи вбивство якої готувалось, зорієнтувати ОСОБА_4 на місцевості та, за необхідності, надавати про неї додаткову інформацію.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_8 надаючи інформацію, щодо об`єкта замовлення ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на автомобілі -Мітсубісі Лансер» чорного кольору десятого покоління показав ОСОБА_4 у АДРЕСА_3 на вказаній вулиці, у якому проживає ОСОБА_7 із сім`єю, а також розповів як краще організувати маршрути підходу та відходу від даного будинку. Окрім цього, ОСОБА_8 надавав інформацію, щодо місць у м. Львові у яких ОСОБА_7 найчастіше перебуває, місць проживання у м. Львові його матері та брата.

У подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , 07.12.2015 у черговий раз прибули у м. Львів на автомобілі марки «ВАЗ 2109» та поселились на вул. Цеховій, 9 у м. Львові. Після приїзду, ОСОБА_4 про їхнє прибуття у м. Львів повідомив ОСОБА_6 , який, в свою чергу, організував зустріч його із ОСОБА_8 на стоянці, що розташована на АДРЕСА_5 . Так, 08.12.2015 ОСОБА_4 на вказаній вулиці зустрівся із ОСОБА_8 , на пропозицією ОСОБА_8 , попрямували на вул. Буйка у м. Львові, де біля будинку № 4 ОСОБА_8 показав автомобіль марки «Фольксваген ЛТ 28», зеленого кольору, у якому знаходився мопед марки «Апрілія», після чого надав ОСОБА_4 ключі від зазначених автомобіля та мопеда. При цьому, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про наявність у особи вбивство якої було замовлено ( ОСОБА_7 ) чотирьох дітей.

Діючи на виконання замовлення ОСОБА_6 . 11.12.2015 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , який не був обізнаний у їхніх намірах щодо вбивства людини, вкотре здійснювали стеження на вул. Кримській в м. Львові та випробовували на місцевості зв`язок за допомогою рацій.

При цьому, після усіх вищенаведених поїздок ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 залишали м. Львів та перебували за межами Львівської області.

Згодом, 14.12.2015 з метою подальшої підготовки спрямованої на виконання замовлення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на автомобілі марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 прибули у м.Львів, в свою чергу 15.12.2015 у м. Львів прибув ОСОБА_10 . По прибуттю у м. Львів вказані особи поселились на вул. Цеховій, 9 у м. Львові.

У подальшому, ОСОБА_9 17.12.2015, у вечірній час, знаходячись у місті Львові, зберігаючи при собі предмети, які за своїми ознаками та характеристиками відповідали ознакам та характеристикам вогнепальної зброї з набоями, а саме автомату АКС-74 калібру 5.45 мм з глушником та двома магазинами спорядженими патронами калібром 5.45 мм, сприймаючи їх як вогнепальну зброю, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , на автомобілі марки «ВАЗ 2109» сірувато-зеленого кольору, з метою підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_7 та вибору місця у якому можна було б здійснити його вбивство, взявши із собою рації для зв`язку, у вечірню пору доби прибули на вул. Буйка у м. Львові, де ОСОБА_4 із запаркованого автомобіля марки «Вольксваген ЛТ 28» взяв заздалегідь підготований ОСОБА_8 мопед марки «Апрілія», після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 автомобілем марки «ВАЗ 2109», а ОСОБА_4 мопедом поїхали в напрямку місця проживання ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 заздалегідь не домовлялися про вчинення у цьому випадку вбивства ОСОБА_7 , а мали на меті на місці відпрацювати алгоритм можливих дій при дійсному вчиненні такого.

Прибувши неподалік місця проживання останнього ОСОБА_10 , заздалегідь не знаючи про те, що готувалося вбивство, яке мав вчинити ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2109», зупинився на узбіччі початку вул. Кримської та мав повідомляти про автомобілі, які рухатимуться по вказаній ділянці дороги.

В свою чергу ОСОБА_9 маючи при собі автомат АКС-74 калібру 5.45 мм із глушником та набоями зайняв позицію неподалік будинку АДРЕСА_3 , в якому проживав ОСОБА_7 , очікуючи сигналу ОСОБА_10 про проїзд автомобіля (автомобілів), які, як йому було повідомлено ОСОБА_4 , використовувалися ОСОБА_7 та мав обрати найбільш сприятливе місце для здійснення вбивства ОСОБА_7 , шляхом його розстрілу.

Разом з тим, ОСОБА_4 зупинився на мопеді марки «Апрілія» у лісопарку «Снопківський парк» та зайняв позицію неподалік стадіону 'Україна», який розташований по вулиці Липова Алея, 5, у місті Львові, очікуючи повернення ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_9 не отримуючи попередньо інформації про прибуття на місце автомобіля, який здебільшого використовувався ОСОБА_7 , побачив як останній ще із однією особою прибули на невідомому йому автомобілі та зайшли у будинок АДРЕСА_3 та виявив бажання щодо реалізації у цей час замовлення ОСОБА_6 - вчинення вбивства ОСОБА_7 .

З цією метою, ОСОБА_9 привів наявну у нього річ, яку сприймав як вогнепальну зброю - автомат АКС-74 калібру 5.45 мм у бойову готовність, зайняв позицію навпроти вікна будинку АДРЕСА_3 та розпочав прицілювання з метою відкриття вогню на ураження.

Про свій намір ОСОБА_9 , за допомогою рації, повідомив ОСОБА_4 , також ОСОБА_9 повідомив, що він знаходиться у місці із якого видно вікно даного будинку у якому він бачить ОСОБА_7 , будучи впевненим, що зможе його ліквідувати відкривши вогонь.

В свою чергу ОСОБА_4 , зважаючи на отриману ним інформацію про наявність у ОСОБА_7 чотирьох дітей та пов`язані із цим сумніви щодо можливості виконання замовлення ОСОБА_6 , з особистих мотивів, не бажаючи вчинення даного вбивства, а також те, що ОСОБА_9 рішуче настроєний та може вийти за межі попередніх домовленостей, за допомогою радіостанції заборонив ОСОБА_9 вчиняти активні дії, переконав відмовитися за даних умов від вбивства ОСОБА_7 та відкриття вогню по ньому, після чого ОСОБА_9 покинув обрану позицію та пішов у напрямку лісопарку Снопківський парк», де сів у автомобіль ВАЗ «2109» у якому знаходився ОСОБА_10 і поїхав разом з останнім в напрямку вул. Буйка у м. Львові.

Після вищевказаних подій, ОСОБА_6 , на наступний день 18.12.2015 зустрівся із ОСОБА_4 на автозаправній станції «ОККО», яка розташована у м. Львові по вул. Клепарівській, 306. Під час зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що відмовляється з особистих мотивів від виконання його замовлення, а саме вбивства ОСОБА_7 , віддав ОСОБА_11 ключі та документи від автомобіля марки «ВАЗ 2109», ключі від автомобіля марки «Вольксваген LT28» та мопеда.

Згодом, ОСОБА_4 забравши у ОСОБА_9 раніше отримані від ОСОБА_6 речі, схожі на вогнепальну зброю із набоями, а саме на автомат АКС-74 калібру 5.45 мм з глушником та двома спорядженими патронами магазинами неподалік с. Чижиків, Пустомитівського району Львівської області передав їх ОСОБА_8 .

Зважаючи на вказані обставини, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відмовився від вчинення умисного вбивства людини, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, при цьому усвідомлюючи можливість доведення злочину до кінця.

Поряд з тим, обвинувачений ОСОБА_4 маючи в своєму розпорядженні знаряддя та засоби, які використовувалися під час підготовки до вчинення злочину, а саме - предмети, які за своїми ознаками та характеристиками відповідали ознакам та характеристикам вогнепальної зброї з набоями, а саме автомату АКС-74 калібру 5.45 мм з глушником та двома магазинами спорядженими патронами калібром 5.45 мм, транспортні засоби та засоби зв`язку, вжив заходів щодо їх приховування з метою уникнення їх виявлення працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 заздалегідь не обіцяно, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про готування до умисного вбивства людини, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, до моменту виявлення вказаного злочину 03.11.2016, заздалегідь не обіцяно, приховував готування до вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 у березні 2016 року був залучений ОСОБА_6 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду), до підготовки умисного вбивства ОСОБА_12 .

Так, обвинуваченому ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_6 , що ОСОБА_12 із охороною періодично здійснює рух на ділянці автодороги із с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області до автошляху Н 09 сполученням "Львів - Бібрка - Рогатин - Івано-Франківськ", що на території Пустомитівського району Львівської області, броньованим автомобілем "Mercedes-Benz G55AMG" чорного кольору у складі колони автомобілів. Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було обумовлено що вбивство вищевказаної особи слід здійснити шляхом організації раптового групового нападу на вищевказаній ділянці дороги із використанням вогнепальної зброї та, за необхідності, вибухових пристроїв.

При цьому, ОСОБА_6 вказано, що за виконання замовлення він готовий заплатити грошові кошти у сумі 100 000 доларів США.

Після досягнення згоди щодо початку підготовки до умисного вбивства ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , з метою його організації, на автомобілі марки «ВАЗ» спільно із ОСОБА_4 здійснив виїзд на ділянку автодороги із с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області до автошляху Н 09 сполученням "Львів - Бібрка - Рогатин - Івано-Франківськ", що на території Пустомитівського району Львівської області, де зорієнтував останнього на місцевості, обговоривши можливе місце засідки.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 діючи на виконання попередньо обумовленого плану щодо підбору групи осіб, які спільно із ним мали виступити виконавцями замовлення ОСОБА_6 щодо вчинення вбивства, з метою реалізації умислу останнього, наприкінці березня 2016 року, у невстановленому точно місці розповів про вказане замовлення ОСОБА_9 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду), який приймав участь у бойових діях та мав навики поводження із вогнепальною зброєю, та запропонував взяти участь у реалізації вбивства на замовлення ОСОБА_6 за винагороду, на що ОСОБА_9 погодився.

В подальшому, ОСОБА_6 з метою створення умов для підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_12 надано для користування ОСОБА_4 автомобіль марки «Citroen Berlingo" д.н.з. НОМЕР_2 , забезпечено можливість проживання в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 та користування гаражним приміщення, яке розташоване неподалік вказаного будинку.

Окрім цього, ОСОБА_6 надав ОСОБА_13 предмети, які за своїми ознаками та характеристиками відповідали ознакам та характеристикам вогнепальної зброї з набоями - автоматам калібру 7,62 мм та предмети які за своїми ознаками та характеристиками відповідали протитанковим мінам *ТМ 62М" та ручним протитанковим гранатометам, що мали б бути мкористані при виконані його замовлення щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , а також забезпечив грошовими коштами дня побутових потреб.

Окрім цього, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 під час підшуковування осіб, які спільно із ними мали виступити виконавцями замовлення ОСОБА_6 щодо вчинення вбивства, залучено ОСОБА_15 (обвинувальний акт за вказаними обставинами щодо якого перебуває на розгляді суду), із яким спільно проходили службу під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Діючи за замовленням ОСОБА_6 , група осіб у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , діючи спільно як співвиконавці, використовуючи наявні у них знаряддя і засоби в період із кінця березня 2016 року до травня 2016 року, здійснювали підготовку до вчинення вбивства ОСОБА_12 , який періодично здійснює рух на ділянці автодороги із с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області до автошляху Н 09 сполученням "Львів - Бібрка - Рогатин - Івано-Франківськ", що на території Пустомитівського району Львівської області, броньованим автомобілем "Mercedes-Benz G55AMG" чорного кольору у складі колони автомобілів, спільно вчиняли дії по підготовці до вбивства вищевказаної особи шляхом підриву автомобіля на згаданій ділянці автодороги із використанням вибухових пристроїв, проте такі дії не були доведені та реалізовані до кінця.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 через особисті мотиви, усвідомлюючи наслідки своїх дій, на стадії готування злочину, добровільно відмовився від вчинення умисного вбивства людини на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, при цьому усвідомлюючи можливість доведення злочину до кінця.

При цьому з метою приховування злочину у підготовці якого він приймав участь, обвинувачений ОСОБА_4 на початку червня 2016 року, за вказівкою ОСОБА_6 , передав на автозаправній станції, що знаходиться неподалік м. Винники, невстановленій особі чоловічої статі, предмети що мали б бути використані при виконанні замовлення щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , зокрема, предмети які за своїми ознаками та характеристиками відповідали протитанковим мінам "ТМ 62М" та ручним протитанковим гранатометам.

Окрім цього, в цей же час, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою приховування злочину у підготовці якого він приймав участь, неподалік готелю «Львів», що розташований на проспекті В. Чорновола, 7 у м. Львові, передав ОСОБА_6 ключі від квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 та гаражного приміщення, яке розташоване неподалік вказаного будинку, що використовувалися при виконані замовлення ОСОБА_6 щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , в яких знаходилися предмети, що мали б бути використані при виконанні замовлення щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , зокрема, які за своїми ознаками та характеристиками відповідали ознакам та характеристикам вогнепальної зброї з набоями - автоматам калібру 7,62 мм.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 заздалегідь не обіцяно, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про готування до умисного вбивства людини, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, до моменту виявлення вказаного злочину 29.08.2016, заздалегідь не обіцяно, приховував готування до вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, у вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Подав заяву про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», де просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.396 КК України, так як він вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, обставини, особу обвинуваченого, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні злочину визнав повністю, а також щиро розкаявся у скоєному, те що на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2017 р. народження, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано діяння у виді позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину повторно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ч.2 ст.86 КК України, - Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Статтею 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України, який згідно ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої важкості.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчиняв приховування злочинів до моменту їх виявлення 29.08.2016р. та 03.11.2016р., а Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07.09.2017 року, тобто інкриміновані злочини вчинені до набрання чинності законом про амністію, що відповідає вимогам згаданої ст.5 ЗУ «Про застосування амністії в Україні». Окрім цього, станом на 07.09.2017 року - день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_4 має дитину - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.05.2017 р., та відповідає згаданим вимогам п.«в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». Підстав відмови у застосуванні амністії визначені ст.9 статті ЗУ «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1