Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2543/19
Провадження № 1-кп/376/46/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 171 102 60 000 490 від 21.10. 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно технічною освітою , не одруженого, не працюючого, раніше не судимий, інвалід 2 групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 має посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 01.04.2017 року, видано Територіальним сервісним центром № 3244 Категорії «В» та зобов`язаний неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху України (далі ПДР).
Однак, 20.10.2017 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався проїзною частиною по вул.. М. Рильського в м. Сквира в напрямку від вул.. Незалежності в своїй смузі руху. В момент наближення до перехрестя вулиць М. Рильського та Слобідської, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 2.3. «б» ПДР України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, в наслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину на велосипеді, в наслідок чого останні отримав тілесні ушкодження.
Внаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині та перелом шийки правої стегнової кістки, які згідно Висновку експерта № 98/Д від 20.12.2017 року відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості які викликали розлад здоров`я більше 21 дня.
Згідно Висновку експерта № 12 1/1818 від 16.09.2019 року встановлено, що:
1.Швидкість руху, що відповідає слідам гальмування залишеним автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 на проїзній частині дороги становила близько 32 -34 км/год.
2.Водій автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, у дорожній ситуації, що склалась безпосередньо перед дорожньо транспортною пригодою, повинен був користуватися вимогами пунктів 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України.
3.В заданій дорожньо транспортній ситуації технічна можливість уникнути даної пригоди для водія автомобіля Ваз полягала у виконанні ним вимог пункту 12.3 ПДР, а саме у застосуванні ним термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. За даних дорожніх обставин водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.
4.В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля ВАЗ , вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. Грубі порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 «б» та 12.3 ПДР перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також просив суд застосувати до нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки він працює в таксі та це його основний дохід, а також він є інвалідом 2 групи і на іншій роботі працювати не в змозі за станом здоров`я. Також в судовому засіданні обвинувачений вибачився перед потерпілим за скоєну ДТП.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання прийняв вибачення обвинуваченого та просив суд суворо не карати ОСОБА_4 та не застосовувати до нього міру покарання пов`язану з позбавленням волі, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди буде вирішено з обвинуваченим поза межами судового розгляду кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання взяти до уваги, що обвинувачений щиро кається, є інвалідом 2 групи та робота в таксі є його основним джерелом доходу, у разі якщо позбавити обвинуваченого права керувати транспортним засобом, останній не в змозі відшкодувати потерпілому грошові кошти та просив застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України та призначити покарання з випробуванням один рік обмеження волі.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, має інвалідність другої групи, суд також враховує думку потерпілого, який просив суд не застосовувати до обвинуваченого міру покарання пов`язану з позбавленням волі,а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому відносно нього необхідно застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Також, судом досліджено Досудову доповідь Провідного інспектора Сквирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , який дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, а саме вказав, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, уповноважений орган з питань пробації вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 необхідне здійснення нагляду за його поведінкою. Враховуючи наявність ресурсів для реалізації зазначених заходів уповноважений орган з питань пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, пропонують покласти на нього обов`язки згідно п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Досудову доповідь Провідного інспектора Сквирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 суд також враховує при призначенні покарання обвинуваченому.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріалами кримінального провадження документально підтверджені витрати на залучення експерта, які підлягають стягненню з обвинуваченого, а саме:
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ (а. провадження 52) про витрати на проведення інженерно технічної експертизи у кримінальному провадженні № 120 171 102 60 000 490 від 21.10. 2017 року висновок експерта від 18.12.2017 року № 12-1/2391 вартість витрат складає 989, 6 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ (а. провадження 60) про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 120 171 102 60 000 490 від 21.10. 2017 року висновок експерта від 02.02.2018 року № 12-1/2390 вартість витрат складає 1430,00 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ (а. провадження 96) про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 120 171 102 60 000 490 від 21.10. 2017 року висновок експерта від 03.03.2018 року № 12-1/9 вартість витрат складає 1430,00 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ (а. провадження 133) про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 120 171 102 60 000 490 від 21.10. 2017 року висновок експерта від 16.09.2019 року № 12-1/1818 вартість витрат складає 1570,10 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Загальна сума витрат на залучення експерта у кримінальному проваджені становить 5419,7 грн.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100,124,368, 369 - 371, 373,374,376, 392 - 395 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 5419,7 гривень.

Речові докази:

Автомобіль марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому;

Велосипед з механічними пошкодженнями в наслідок ДТП, який знаходиться на зберіганні в Сквирському ВП ГУНП в Київській області та який належить потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1