Справа № 489/1706/20
Провадження у справі № 1-кп/477/175/20
УХВАЛА
24 квітня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000602 від 20.02.2020 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України передано для розгляду до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Того ж дня, автоматизованою системою документообігу суду обвинувальний акт за даним кримінальним провадженням розподілений для розгляду судді ОСОБА_1 та 14.04.2020 року суддею вирішене питання про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні, що відбулося 24.04.2020 року, учасники судового провадження, зокрема прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Окрім того, прокурором подане клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, мотивоване наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КГІК України, а саме:

-п.1 ч.1 ст. 177 КГІК України, ризик переховування від суду оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, після вчинення якого з метою уникнення покарання переховувався від органу досудового розслідування, покинув місце свого проживання, що підтверджується показаннями його дружини ОСОБА_7 ;

-п.2 ч.1 ст.177 КІІК України, ризик знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема посилається на те, що слідством не знайдено предмет злочину, а саме ніж який належить підозрюваному, що свідчить про те що перебуваючи на волі останній може знищити або сховати вказані речі;

-п.4 ч.1 ст.177 КІІК України, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, здійснення ОСОБА_6 будь-яких дій, спрямованих на умовляння свідків чи потерпілого до схилення їх до дачі неправдивих показань.

Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення даного клопотання заперечували як безпідставного.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд прийшов до такого.

Стосовно тяжкості скоєного злочину та залишення обвинуваченим свого місця проживання після скоєння злочину, що може свідчити про переховування обвинуваченого від суду, то Рішенням Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003 наголошено, що тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Стосовно наявності загрози втечі, то для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її репутацію, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, наявність будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Як встановлено судом, обвинувачений одружений, має постійне місце проживання, офіційне місце роботи, зокрема є приватним підприємцем з надання логістичних послуг, позитивно характеризується за місцем роботи, відшкодував в повному обсязі матеріальні витрати медичної установи на лікування потерпілого.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно нього обирався такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою та після завершення його дії, зокрема 14.04.2020 року ОСОБА_4 звільнений з місць попереднього ув`язнення. Проживає за місцем свого постійного мешкання: АДРЕСА_1 , з дружиною. На виклик суду, зокрема 24.04.2020 року прибув вчасно, не ухиляючись.

За наведеного, суд вважає, що даний ризик, зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду, на даний час не знайшов свого підтвердження.

Щодо ризику приховати чи знищити речі, що мають значення для справи, зокрема, як вказує прокурор, ніж, яким нанесено тілесні ушкодження потерпілому, та який не був віднайдений слідством, то на даний час досудове розслідування у справі завершене, обвинувальний акт направлений до суду, будь-які слідчі дії на даний час не проводяться.

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, то будь-яких доказів щодо можливості такого впливу суду не надано. Як пояснив ОСОБА_4 в судовому засіданні, то з потерпілим він не спілкується взагалі. Щодо свідків, то в мотивувальній частині клопотання прокурор просила зобов`язати обвинуваченого лише не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_8 , стосовно свідків, то їх особи взагалі в клопотанні не зазначені, вимоги щодо утримання від спілкування з ними не заявлені.

За наведеного суд дійшов висновку про недоведеність прокурором жодного із заявлених ризиків та необхідним у клопотанні про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Керуючись ст. ст.176-187, 181, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Ольшанців, 77) на 28 квітня 2020 року о 13-30год.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1