УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/161/20

Провадження № 1-кс/638/265/20

13.01.2020 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 року за № 0000329, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

09.01.2020 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 20.12.2019 року, ОСОБА_4 звернувся з заявою про те, що невстановлені особи виготовили підробні документи (техпаспорт) на приміщення цокольного поверху у 9-му під`їзді по АДРЕСА_1 .

Харківською місцевою прокуратурою №1 за даним фактом 21.12.2019 року, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000329 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування, заявник ОСОБА_4 надав свідчення про те, що він попередньо домовився зі своїм товаришем ОСОБА_5 , про купівлю в останнього належних йому нежитлових приміщень розташованих на цокольному поверсі у 9-му під`їзді по АДРЕСА_1 , які згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 34695052 від 30.07.2012 року, нежитлові приміщення цокольного поверху №78а-1, 78а-3, 77а-4, 77а-5, 78а-4, 78а-5 загальною площею 86,6 кв.м в житловому будинку літ. «А-6», на підставі договору купівлі-продажу №4857-В-С від 04.07.2012, належать ФОП « ОСОБА_5 ».

Так, 18.12.2019 року, ОСОБА_4 навідавшись до вищевказаного будинку, виявив відсутність свого навісного замку на вхідних дверях до вказаних приміщень, після чого найняв робітників які мали встановити новий замок, по приїзду останні виявили на місці невідомих осіб, серед яких була жінка яка представилась ріелтором та у телефонній розмові з номеру НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_4 про те, що вона показує приміщення потенційним покупцям, більше нічого не уточнюючи завершила розмову та пішла. Того ж дня ОСОБА_4 , зателефонував невідомий чоловік (38-097-407-71-23), котрий назвався родичом власника даних приміщень та запропонував зустрітись для розмови, але в подальшому так і не передзвонив та зустріч не призначив.

Після чого, ОСОБА_4 знову було виявлено відсутність свого замка на вхідних дверях до вказаних приміщень, а натомість дані двері були зачинені навісним замком невстановлених осіб

Окрім цього, ОСОБА_4 в інтернет мережі на сайті OLX знайшов свіже оголошення про продаж нежитлових приміщень ОСОБА_5 , зі зміненим планом об`єкту, а коли він під приводом покупця зв`язався з продавцем (Тина НОМЕР_2 ), то йому на електронну адресу навіть надіслали копії документів на дані приміщення, серед яких був витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстраційним номером майна 257 від 16.05.2019 року, нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-8 загальною площею 97,4 кв.м в житловому будинку літ. «А» - власник: ОСОБА_6 , відомості внесено державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_7 , на підставі довідки №74 та технічного паспорту 59/04/19-ТП виданих 04.04.2019 ТОВ «НТБ КИЇВ», що в подальшому 19.08.2019 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 здійснено реєстраційні дії, щодо переходу права власності на користь ОСОБА_9 , на підставі договору дарування №2609 від 19.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 (дарувач ОСОБА_6 - набувач ОСОБА_9 ).

Із цього вбачається, що невстановлені особи, завідомо подали для реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, документи із недостовірними відомостями щодо нежитлових приміщень цокольного поверху розташованого у 9-му під`їзді будинку АДРЕСА_1 , їх власників та підстав набуття такого права. Тобто, своїми протиправними діями фактично створили «клон» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нежитловим приміщенням цокольного поверху №78а-1, 78а-3, 77а-4, 77а-5, 78а-4, 78а-5 загальною площею 86,6 кв.м в житловому будинку літ. «А-6» з реєстраційним номером майна 34695052, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-8 загальною площею 97,4 кв.м в житловому будинку літ. «А» з реєстраційним номером майна 257.

Виходячи з цього, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-8 загальною площею 97,4 кв.м в житловому будинку літ. «А» з реєстраційним номером майна 257, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливить будь-які подальші дії з відчуження об`єктів нерухомого майна (зміни відомостей, купівлі/продажу, дарування, застави, передачі третім особам, тощо).

В судове засідання слідчий надав заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю, підтримав та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, документи, гроші, цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Повернення майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його відчуження, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

Суд, розглянувши матеріали клопотання, приходить до висновку, що за вищевказаних підстав та з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а саме з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, можливо задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на який останній просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати, пошкодження майна або відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 93, 170-174, 234-236, 309, КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 року за № 0000329, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна- задовольнити.
Накласти арешт на нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:-8 загальною площею 97,4 кв.м в житловому будинку літ. «А» з реєстраційним номером майна 257, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заборони будь-яких дій пов`язаних з відчуженням об`єктів нерухомого майна (зміни відомостей, купівлі/продажу, дарування, застави, передачі третім особам, тощо).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: