Дата документу 14.01.2020 Справа № 554/218/20
Провадження № 1-кс/554/943/2020
УХВАЛА
Іменем України

14 січня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.09.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташоване в місті Полтава, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000203, яке розпочато 16.09.2013за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 КК України за фактом винесення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 15.06.2016 у справі № 175/218/16-ц, яким протиправно визнав право власності за ОСОБА_6 на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідством встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2018 у справі № 203/2177/17 задоволено позовну заяву прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про витребування нежитлових приміщень № 101, 102, 103 загальною площею 169,8 кв. м. (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 101, 101, 101), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2019 у справі № 203/2177/17 апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2018 без змін.

Однак, під час виконання вказаного судового рішення встановлено, що 28.04.2018 на підставі договорів купівлі-продажу спірні нежитлові приміщення відчужено ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_7 було достовірно відомо про існування рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2018, відповідно до якого приміщення АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 він мав повернути Дніпровській міській раді.

У подальшому прокуратурою Дніпропетровської області встановлено, що спірне нерухоме майно протиправно передано ОСОБА_9 у заставу ОСОБА_10 на підставі договору іпотеки від 30.01.2019 за № 18 для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань за договором позики.

На даний час, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2019 власником спірного об`єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень № 101, 102 та 103 у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 169,8 кв. м., є відповідач ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.11.2019 за № 1306, № 1307, № 1308, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 .
Зазначене унеможливлює вчинення дій, направлених на виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2018 та витребування до комунальної власності територіальної громади м. Дніпро вказаного об`єкту нерухомого майна. Територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради протиправно позбавлена права власності та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном. При цьому, органом місцевого самоврядування, як власником майна, згода на відчуження спірних нежитлових приміщень № 101, 102 та 103 не надавалася, що підтверджується, у тому числі, листом Дніпровської міської ради від 19.12.2019 № 7/11-3638.
Зважаючи на викладене, є всі підстав вважати, що ОСОБА_7 здійснено незаконне відчуження нежитлових приміщень № 101, 102 та 103 в будинку АДРЕСА_1 , чим порушено право власності територіальної громади м. Дніпра на зазначені об`єкти нерухомості та в зв`язку з цим, прокурор прохає накласти на це майно арешт.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав розглянути клопотання без повідомлення власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна та з метою попередження його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядається без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачає можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що нежитлові приміщення № 101, 102 та 103 у будинку АДРЕСА_1 відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане нерухоме майно є доказом кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, встановивши заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з наступним нерухомим майном:

-нежитлове приміщення № 101 загальною площею 58,4 кв.м., (реєстраційні номер обєкта нерухомого майна 101) в будинку АДРЕСА_1 ;

-нежитлове приміщення № 102, загальною площею 53,5 кв.м., (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 101) в будинку АДРЕСА_1 ;

-нежитлове приміщення № 103 загальною площею 57,9 кв.м., (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101) в будинку АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Власники майна, котрі були відсутні у судовому засіданні мають право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1