Провадження №1-кс/463/5349/19
УХВАЛА

05 грудня 2019 р. Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000970 від 26.09.2019, просив скасувати зазначену постанову.
Скаргу мотивує тим, що слідчим винесено зазначену вище постанову, яка є невмотивованою та незаконною, тому просить її скасувати.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у ній.
Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, про причини неявки слідчого суддю не повідомили. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000970 від 26.09.2019, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові, ОСОБА_4 22.11.2019 вирішено відмовити у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000970 від 26.09.2019, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зі змісту оскаржуваної постанови (а.с. 4-5) та матеріалів кримінального провадження № 0000970 від 26.09.2019 вбачається, що слідчим у зазначеному кримінальному провадженні не був допитаний як свідок у ОСОБА_3 , тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення
Керуючись ст. 55, ст. 372 КПК України, -

постановив:
скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000970 від 26.09.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1