Справа № 487/2026/19
Провадження № 1-кс/487/1296/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
13.02.2020 року адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року

В обґрунтування заявлених вимог скарги зазначив, що 28.03.2019 року, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №001045 від 16.03.2019 року, начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , склав повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України.

Враховуючи, що вказане повідомлення про підозру складено з порушенням вимог ст..277 КПК України, оскільки підозра не містить викладу чітких фактичних обставин, кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України, та складена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували обставини, що свідчать про наявність складу злочину в діях ОСОБА_6 . Крім того, слідчим було порушено вимоги ст..278 КПК України, щодо порядку вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, оскільки не було вжито всіх можливих заходів для вручення у спосіб , передбачений КПК України, повідомлення про підозру було начебто вручено ОСОБА_9 , при цьому в матеріалах справи відсутня її розписка про зобов`язання вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 .. Таким чином, на теперішній час ОСОБА_8 , повідомлення про підозру належним чином не вручено.
З урахуванням вищезазначеного захисник, просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України від 28.03.2020 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вимоги викладені у скарзі не визнав, та у їх задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 складено у відповідності до положень глави 22 КПК України, його зміст відповідає вимогам ст..277 КПК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено у відповідності до положень ч.2 ст. 135 КПК України, у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання, його дружині ОСОБА_9 , про що свідчить її особиста розписка.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 у задоволені скарги просив відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0003315 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру, після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001045 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.355, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України.
В порядку ч.1 ст.278 КПК України повідомлення про підозру було вручено 28.03.2019 року дружині підозрюваного ОСОБА_9 , про що свідчить її особистий підпис, з урахуванням відсутності ОСОБА_6 за місцем фактичного проживання.
Постановою слідчого від 13.04.2019 року кримінальне провадження №0001045 було зупинено, підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 оголошено у розшук.

22.08.2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_13 було виділено в окреме провадження №0003315.

Постановою слідчого від 22.08.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003315 було зупинено до розшуку ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при складанні та повідомленні ОСОБА_6 про підозру у повному обсязі було дотримано положення глави 22 КПК України.

На час складання підозри, слідчим, при здійснені досудового розслідування було зібрано достатньо доказів на підтвердження підозри ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КПК України.

Посилання захисника на той факт, що повідомлення про підозру було складено слідчим за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження фактичних обставин події кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КПК України, є неспроможним, оскільки при оспорюванні обґрунтованості підозри, слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів на стадії досудового розслідування, під час якого слідчим проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на виявлення та документування доказів причетності особи до вчиненого злочину, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Неспроможними є і посилання захисника на порушення процедури вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня розписка ОСОБА_9 про зобов`язання вручити повідомлення про підозру безпосередньо ОСОБА_6 , так як за положеннями ст..136 ч.1 КПК України підтвердженням отримання особою повідомлення про виклик або ознайомлення з його змістом (з урахуванням положень ч.1 ст.278 КПК України повідомлення про підозру), є розпис особи про отримання повістки (повідомлення), таким чином діючими нормами КПК України не передбачено наявність розписки близького родича підозрюваного про зобов`язання вручити йому повідомлення про підозру.
З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

У задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1