Справа № 603/571/19
Провадження № 1-кп/603/33/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2020 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000140 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2019 року та обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000120 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2019 року
про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, не зареєстрованого за жодною адресою та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм-електромонтером ІІІ гр. в НЛ «Прометей-електро» смт.Делятин, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 126 КК України,
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
07.08.2019 року, близько 07 год 35 хв, по місцю проживання ОСОБА_6 , в одній із кімнат житлового будинку, що в с.Лядське Монастириського району Тернопільської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_3 умисно наніс один удар долонею лівої руки в обличчя потерпілого, а саме в праву щоку ОСОБА_7 .
Внаслідок нанесеного удару, ОСОБА_7 відчув фізичну біль, проте будь-яких тілесних ушкоджень не отримав.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Також, в липні місяці 2019 року (точного часу слідством не встановлено) в обідню пору доби, ОСОБА_3 , який перебував в лісопосадці, що в с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, виявив у поліетиленовому пакеті чорного кольору предмет, схожий на ніж.
07.08.2019 року, близько 08 год 00 хв у ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказаний предмет візуально схожий на ніж, який відноситься до холодної зброї колюче-ріжучої дії, що виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування, являється холодною зброєю, розуміючи неправомірність своїх дій, знаходячись по центральній вулиці с.Лядське Монастириського району Тернопільської області почав носити його при собі у правій руці без передбаченого законом дозволу, що суперечить вимогам п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року №622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 року №576.
В подальшому, 07.08.2019 року, близько 09 год 00 хв ОСОБА_3 було виявлено жителями АДРЕСА_1 , який під час виявлення жителями с.Лядське Монастириського району із правої руки викинув предмет ззовні схожий на ніж.
Згідно висновку експерта №1.2-230/19 від 30.09.2019 року, предмет ззовні схожий на ніж, являється холодною зброєю, колюче-ріжучої дії, а саме ніж, що виготовлений саморобним способом, по типу мисливських ножів загального призначення.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 263 КК України незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ч. 1 ст. 126 КК України та ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, суду дав показання аналогічні фактичним обставинам викладеним в обвинувальних актах.
Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово наголошував, що жалкує за вчинене ним кримінальне правопорушення щодо нанесення удару потерпілому ОСОБА_7 , ще за життя просив вибачення у потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 також пояснив, що в серпні місяці 2019 року, точної дати не пам`ятає, на березі річки Липа виявив поліетиленовий пакет чорного кольору в якому знаходився ніж. Після цього 07.08.2019 року він пішов у с.Лядське проте переплутав адресу і зайшов до чужого домогосподарства. При собі він мав знайдений ніж, який залишив на цьому подвір`ї. Опісля вирішив навідатись до ОСОБА_6 щоб розпитати чи той не бачив його спів жительку. Між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт під час якого він ударив кулаком останнього в груди. Також там був присутній ОСОБА_7 , який до нього щось сказав після чого він і його штовхнув по лиці долонею, той присів, а він пішов додому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що з обвинуваченим перебуває в дружніх відносинах. Так, він і ОСОБА_7 близько 07 год 30 хв 07.08.2019 року були в нього дома та дивились телевевізор коли прийшов ОСОБА_3 , який шукав свою жінку. Між ним та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_3 його раз ударив кулаком у груди. Після цього за нього словесно заступився ОСОБА_7 проте ОСОБА_3 також вдарив його долонею по лиці та пішов додому. Також повідомив, що за життя ОСОБА_7 після вказаного конфлікту ніяких претензій до ОСОБА_3 не мав так як мало що знав обвинуваченого.

Окрім визнання ОСОБА_3 своєї провини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України та ч. 2 ст. 263 КК України, його винуватість підтверджується також й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

1.Щодо нанесення ОСОБА_3 удару потерпілому ОСОБА_7 :
-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Лядське Монастириського району Тернопільської області від 12.08.2019 року (а.с. 123);
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2019 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_3 за допомогою статиста показав яким чином він наносив один удар ОСОБА_7 , а саме долонею лівої руки в область обличчя в праву щоку (а.с. 125-128).
2.Щодо носіння ОСОБА_3 предмету схожого на ніж:
-Протоколом огляду предмета (ножа) від 08.08.2019 року, при якому було виявлено 2 сліди папілярних візерунків пальців рук (а.с. 129-131);
-Висновком експерта №1.2-230/19 від 30.09.2019 року, з якого вбачається, що надісланий на дослідження ніж, який вилучений під час проведення огляду місця події приміщення будинку, що по АДРЕСА_2 , 07.08.2019 року є холодною зброєю, колюче ріжучої дії та виготовлений саморобним способом, по типу мисливських ножів загального призначення (а.с. 140-142);
-Висновком експерта №1.4-738/19 від 04.10.2019 року, з якого вбачається, що слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 20х15 мм, на відрізку липкої стрічки 1, залишений середнім пальцем лівої руки особи дактилокарта якої заповнена на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 132-138).

Оцінюючи вищевказані джерела доказів, суд констатує відповідність їх критерію належності, допустимості та достовірності.
Так, показання свідка стосуються обставин, що є предметом доказування за даним кримінальним провадженням, отримані судом безпосередньо за правилами статей 23, 95, 352 КПК України. Ці показання цілком узгоджуються між собою, є достатньо повні, логічні та несуперечливі з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 . Окрім цього, стороною захисту не ставилися під сумнів.
Протокол слідчого експерименту складений уповноваженою на це службовою особою слідчим, відповідно до правил передбачених статтями 103,104 КПК України, а самі процесуальні дії проведені у цілковитій відповідності до ст. 240 КПК України. Із протоколу слідує, що обвинуваченим ОСОБА_3 детально продемонстровано, де, як та за яких обставин ним був нанесений удар потерпілому. Вказані протоколи складені в присутності обвинуваченого ОСОБА_3 , який їх підписав не висловивши жодних зауважень та доповнень.
Висновки експертів щодо слідів папілярних узорів та визначення типу ножа, складені експертами у цілковитій відповідності до правил ст. 101, 102 КПК України. У них зазначено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані експертом, отримані результати та їх експертна оцінка. Заключні частини висновків узгоджуються із їх дослідницькою частиною. Жодних заперечень щодо результатів проведених експертиз стороною захисту під час судового розгляду не висловлювалося.
Порушень процесуального порядку при збиранні органом досудового розслідування доказів та їх відкритті судом не виявлено.
Жодних заперечень або клопотань сторона захисту не заявляла, як і не порушувала питання щодо визнання цих доказів недопустимими.
Таким чином, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний зібраний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що стороною обвинувачення представлено достатньо сильні, чітко обґрунтовані, взаємоузгодженні докази, які досягли високого рівня ймовірності, що у своїй сукупності переконали суд поза «розумним сумнівом», у вчиненні інкримінованих злочинів та винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у них.
Тому суд, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України, як навмисне завдання удару ОСОБА_7 , який завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
У разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), суд у відповідності до ч. 3 ст. 374 КПК України, окрім іншого, зазначає мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Таке покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Отже, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений вчинив два умисних злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої (ч.1 ст.126 КК України) та середньої (ч. 2 ст. 263 КК України ) тяжкості.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю злочинів. Активне сприяння проявилося у наданні допомоги слідчим органам у з`ясуванні фактичних обставин, які мали істотне значення для розкриття злочину. Як з`ясовано судом, обвинувачений ОСОБА_3 детально повідомив про всі відомі епізоди злочинних діянь, надавши органам досудового слідства допомогу в установленні невідомих їм обставин кримінального правопорушення.
Також, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття.
Як відомо доктрина та усталена судова практика під щирим каяттям розуміє суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.
При цьому розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Так, судом встановлено, що матеріали кримінальних проваджень містять ознаки щирого каяття з боку ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 дав показання щодо обставин вчинення злочинів, в судовому засіданні висловлював жаль з приводу вчиненого, продемонстрував готовність нести покарання, що вказує про наявність критичної оцінки вчиненого та свідчить про усвідомлений осуд ОСОБА_3 своєї поведінки та про щирість розкаяння.
Суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ураховуючи наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання обвинуваченим як під час досудового розслідування так і судового розгляду своєї провини, суд вважає справедливим та достатнім для перевиховання ОСОБА_3 буде покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу, що наближений до середніх меж санкції статті та за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу, що є менш серйознішим покаранням передбаченим даною статтею.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про цивільний позов.
Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме:
-дактилоскопічної експертизи від 04.10.2019 року №1.4-738/19 в сумі 628 грн 04 коп;
-експертизи холодної зброї від 30.09.2019 року №1.2-230/19 в сумі 1570 грн 10 коп, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
З огляду на вищевказане, керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 369, 371, 373-374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України призначивши йому покарання:
-за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.;
-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати в сумі 2198 грн 14 коп за проведення судових експертиз, а саме за проведення:
-дактилоскопічної експертизи від 04.10.2019 року №1.4-738/19 в сумі 628 грн 04 коп;
-експертизи холодної зброї від 30.09.2019 року №1.2-230/19 в сумі 1570 грн 10 коп
Речові докази:
-ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, після набрання вироком суду законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1