18.02.2020
Справа № 359/406/20
Провадження № 1-кп/359/289/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

18 лютого 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксації в залі суду кримінальне провадження №0001811, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2019, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошаро-Олександрівка Ульянівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
28.10.2019 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на автобусній зупинці «Маяк», що по вул. Головатого у м. Бориспіль Київської області, вирішив вчинити крадіжку речей, що знаходилися у сумці чорного кольору, належній ОСОБА_5 .

У той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, присів на лавку зупинки, де знаходилися пакунки та сумка чорного кольору належна ОСОБА_6 , відкрив сумку та викрав з неї грошові кошти в сумі 6000 гривень та мобільний телефон марки «Doogee» модель Х50 золотистого кольору вартістю 1399 гривень 00 копійок, після чого зник з вказаними речами у невідомому напрямку та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7399 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

У ході судового розгляду кримінального провадження №0001811, 10.02.2020 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , було укладено угоду про примирення. Із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілою та обвинуваченим, а також щире каяття обвинуваченого та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, крім того повне відшкодування обвинуваченим завданої ним матеріальної шкоди потерпілій.

Також узгоджено, що при затвердженні угоди про примирення ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди про примирення.

Потерпіла та обвинувачений повідомили, що укладена ними угода про примирення є добровільною, ні фізичного ні психологічного тиску до них не застосовувалось.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену угоду про примирення, визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та просив суд затвердити угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вона підтримує угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим, а також вказала, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру немає. Зі ст. 473 КПК України ознайомлена, наслідки угоди їй зрозумілі. Угода про примирення укладена нею добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури вважає можливим затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні, як такої, що відповідає вимогам КПК України.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України обвинувачений визнає вину в обсязі пред`явленому обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди про примирення визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена, 10.02.2020 між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України, суд,
у х в а л и в:
Угоду про примирення, укладену 10.02.2020 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., на користь держави.

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплатити суму штрафу на користь держави України (одержувач коштів: Борисп.УК/Бориспіль/21081100, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010004, код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Речові докази коробку з-під телефону марки «DOOGEE» моделі Х50 золотистого кольору та чек від 30.06.2019, після вступу вироку в законну силу повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1