Провадження № 1-кп/161/262/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку запобіжного заходу

12 грудня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000968 від 15 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000968 від 15 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

23 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 вересня 2018 року включно.

16 жовтня 2019 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 повторно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 грудня 2019 року включно.

В судовому засіданні прокурор подала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки такий закінчується 14 грудня 2019 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України залишились на даний час незмінними.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Заслухавши думку прокурора, яка клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила його задовольнити, пояснення обвинувачених та захисників, які заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, хоч і вважається таким, що немає судимості, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він може вчиняти й інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідка, переховуватись від суду, тому суд приходить до висновку, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, а клопотання прокурора відповідно задовольнити.

При цьому, суд також приходить до переконання, що слід залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого та обов`язки, які на нього покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 09 лютого 2020 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1