Справа № 522/3575/20
Провадження № 1-кп/522/4050/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000013 від 23.01.2013 року, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк,
учасники процесу:
захисник - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора прокуратури Одеської області, яка виразилась у не вчиненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у передбачений законом строк.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні прокуратури Одеської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000013 від 23.01.2013 року. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є закінченим, у зв`язку із чим, прокурор зобов`язаний вчинити дії, передбачені ст. 284 КПК України, а саме закрити кримінальне провадження.

Однак, як зазначає заявник, прокурором допускається бездіяльність, яка полягає у не вчиненні дій, які повинен вчинити прокурор у передбачений КПК України строк, а саме невиправданому та необґрунтованому зволіканні з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження.

Позиція учасників судового процесу.
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, та відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 9. Законність

1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

2. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

5. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

6. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Стаття 21.Доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень

1. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

2. Вирок та ухвала слідчого судді, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

3. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

4. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією Українита міжнародними договорами України.

Стаття 28. Розумні строки
1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
5. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Стаття 113.Поняття процесуальних строків

1. Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

2. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Стаття 116.Додержання процесуальних строків

1. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Стаття 219. Строки досудового розслідування
1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;
2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Досудове розслідування повинно бути закінчено:
1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частина перша статті 219 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону\

Стаття 219. Строки досудового розслідування (в редакції закону від 08.10.2016 року)
1. Досудове розслідування повинно бути закінчено:
1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Стаття 283.Загальні положення закінчення досудового розслідування

1. Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

закрити кримінальне провадження;

звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

3. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Стаття 307.Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування

1. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження: верховенство права; законність; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків.

Порядок кримінального провадження регулюється виключно кримінальним процесуальним кодексом України.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В той же час, під час розгляду скарги слідчим суддею в межах повноважень, встановлені суттєві порушення кримінального процесуального закону, які полягають в наступному.

У провадженні прокуратури Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0000013 від 23.01.2013 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

11.06.2018 року слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_5 за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 прийнято рішення щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

26.07.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 оголошено в розшук.

26.07.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України (у зв`язку із розшуком підозрюваних).

Таким чином, загальний строк досудового розслідування складав 1 місяць і 15 днів.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, в той же час, як вбачається із наданих до скарги документів, в тому числі ухвали слідчого судді, у даному кримінальному провадженні тривали слідчі дії.

Так, слідчим подавались ряд клопотань про надання дозволу для тимчасового доступу до речей і документів, а саме 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 клопотання не розглянуто, 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала слідчого судді 30.01.2019 (без участі сторін), та інші клопотання, відомості про які наведено у рішенні слідчого судді за результатом розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Вказані обставини свідчать, що не зважаючи на наявність постанови про зупинення досудового розслідування, фактично досудове розслідування тривало, застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, та слідчі (розшукові) дії, які не націлені на встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, що є суттєвим порушенням вимог ч. 5 ст. 280 КПК України.

Крім цього, до матеріалів скарги долучено копію ухвали Одеського апеляційного суду від 10.02.2020 року, постановленої за результатом розгляду апеляції прокурора на рішення слідчого судді про скасування повідомлення про підозру, в якій зазначено наступне: «Водночас, слідчий суддя, в межах своєї компетенції та відповідно до вимог кримінального процесуального закону, встановив та констатував факт допущеного органом досудового розслідування процесуального порушення, яке полягало в недотриманні порядку продовження строків досудового розслідування після фактичного спливу строку, відведеного законом для завершення досудового розслідування. Таким чином, посилання прокурора на допущення слідчим суддею порушень у цій частині апеляційний суд вважає непереконливими».

Таким чином, і слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, і судом апеляційної інстанції преюдиційно встановлено, що строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є закінченими, і не були продовженими згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу.

Варто зазначити, що кримінальний процесуальний кодекс України розрізняє наступні види бездіяльності, яка підлягає оскарженню до слідчого судді, а саме: яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, неповерненні тимчасово вилученого майна та у невчиненні інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у передбачений законом строк.

Згідно із Узагальненням "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відповідно до вимог ст. 219 КПК України, які були чинними на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, строк досудового розслідування обраховувався тільки після повідомлення особи про підозру, і досудове розслідування повинно було бути закінченим через два місяці після повідомлення про підозру.

У ст. 283 КПК України передбачено обов`язок сторони обвинувачення у найкоротший строк після повідомлення про підозру або закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності чи клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема (рішення Європейського суду з прав людини від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України»), у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування). У практиці Європейського суду з прав людини таким обвинуваченням визнається арешт, офіційне повідомлення про намір переслідувати у кримінальному порядку, а також початок попереднього розслідування (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45).

У редакції кримінального процесуального кодексу станом на момент розгляду скарги, слідчий суддя наділений правом прийняти рішення про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження у разі прийняття стороною обвинувачення рішення про відмову у закриті кримінального провадження із підстав вказаних у п. 9-1 ч. 1 ст. 284 , та про закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строку передбаченого в ст. 219 КПК України.

В той же час, такі зміни не можуть бути застосовані до даної скарги, так як вони застосовуються тільки у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено після 15.03.2018 року.

Враховуючи наведені вище обставини, та той факт, що наразі строк досудового розслідування закінчений, відповідно до рішення апеляційної інстанції, слідчий суддя приходить до висновку, що у прокурора відповідно до наведених вимог Закону є обов`язок прийняти процесуальне рішення передбачене ст. 283 КПК України. Крім цього, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України ( в ред. Закону від 08.10.2016) року, сторною обвинувачення не здійснено процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у передбачений в ст. 283 КПК України строк.

Подальше зволікання із прийняттям прокурором рішення в порядку ст. 283 КПК України призведе до невиправданого затягування досудового розслідування, порушення розумних строків кримінального провадження та порушення конституційних прав ОСОБА_3 .

На підставі вище викладеного слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення скарги, та про зобов`язання прокурора прийняти рішення у передбаченому ст. 283 КПК України порядку, якнайшвидше.

Керуючись ст. ст. 113-116, 283, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000013 від 23.01.2013 року, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000013 від 23.01.2013 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України вчинити дії, що передбачені ст. 283 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
06.03.2020