ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1598/19 Номер провадження 11-сс/814/95/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 січня 2020 року
з участю скаржника ОСОБА_6 в с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 21 липня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 14 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим було вчинено всі необхідні дії для повного та об`єктивного встановлення тих обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Жодних доказів того, що ОСОБА_8 умисно подала неправдиві відомості, які стали підставою для отримання нею допомоги одинокій матері, у зв`язку з тим, що її співмешканець ОСОБА_9 є біологічним батьком її дітей, з яким вона проживала та вела спільне господарство, слідством не здобуто.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту апеляційної скарги, із внесеними доповненнями, вбачається, що ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою скасувати постанову заступника начальника СВ Пирятинського відділення поліції Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області від 12 липня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000220 від 14 червня 2019 року, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що кримінальне провадження закрите незаконно, оскільки під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яким дана неправильна правова оцінка. Крім того, апелянт не погоджується з висновком слідчого судді про недоцільність проведення судово-генетичної експертизи.

Під час апеляційного перегляду підтримав свої апеляційні вимоги.

Позиція інших учасників судового провадження
Прокурор Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 заправив клопотання про проведення судового засідання без його участі. Проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Мотиви суду
За змістом ст.284 КПК України, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при постановленні рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України слідчим належним чином виконані ці вимоги кримінального процесуального закону. Рішення про закриття кримінального провадження прийняте після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, з матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 вбачається, що підставою внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали перевірки заяв ОСОБА_6 в яких йдеться про шахрайське заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами, шляхом подачі завідомо неправдивих відомостей до Управління соціального захисту населення Пирятинської РДА.

Постановою заступника начальника СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 12.07.2019 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 до слідчого судді вбачається, що він вважає незаконним рішення про закриття кримінального провадження виходячи з того, що слідчий не виконав всіх необхідних слідчих дій щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, не призначив проведення судової молекулярно-генетичної та судово-імунологічної експертизи для встановлення батьківства ОСОБА_11 щодо дітей: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, скаржник наголошував на порушенні слідчим порядку збирання доказів та дачі їм правової оцінки, тощо.

Доводи ОСОБА_6 наведені в його скарзі на постанову про закриття кримінального провадження є аналогічними тим, що викладені в його заявах щодо вчиненого кримінального правопорушення. Ці доводи ОСОБА_6 належним чином перевірені та не знайшли свого підтвердження ні в ході розгляду його скарги слідчим суддею, ні в ході апеляційного перегляду судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проведено слідчим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, в ході досудового розслідування були допитані свідки, витребувані та досліджені письмові документи.

Оцінка зібраних та перевірених в кримінальному провадженні доказів та їх аналіз слідчим детально наведений в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

Зокрема, до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України слідчий дійшов в результаті дослідження показань ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , заяв ОСОБА_8 до Управління соціального захисту населення про призначення допомоги, відповідних рішень про призначення такої допомоги.

Наведеними доказами підтверджується, що ОСОБА_8 дійсно отримувала соціальну допомогу, як одинока мати.

Проте, системно проаналізувавши, як вищенаведені докази, так і положення чинного законодавства, зокрема, ЗУ «Про державну допомогу сім`ям із дітьми», Сімейного кодексу України слідчий встановив, що в діях ОСОБА_8 не виявлено ознак подачі неправдивих відомостей, які б сталі підставою для отримання нею допомоги одинокій матері, у зв`язку з тим, що її співмешканець ОСОБА_9 не є біологічним батьком її дітей.

Перевіривши доводи апелянта щодо передчасності постанови про закриття кримінального провадження колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в повному обсязі проведено всі необхідні слідчі дії з метою перевірки доказами обставин викладених в заявах ОСОБА_6 та встановлення об`єктивної істини в справі.

Вказівки ОСОБА_6 про необхідність призначення слідчим експертиз не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_6 , за змістом ст.60 КПК України, не наділений правом заявляти такі клопотання й керувати діями слідчого.

Натомість, згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, як встановлено слідчим та не спростовано ОСОБА_6 під час апеляційного перегляду, ні ОСОБА_8 ні ОСОБА_9 офіційно не встановлювали факт батьківства ОСОБА_9 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_8 .

Згідно ст.15 КПК України, під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя особи.

Отже, доводи апелянта щодо необхідності встановлення в цьому кримінальному провадженні факту біологічного батьківства ОСОБА_9 взагалі є протизаконними.

Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», визначено що не має права на держання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей.

Враховуючи відсутність встановленого юридичного факту батьківства ОСОБА_9 щодо дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 доводи апелянта про незаконне отримання ОСОБА_8 допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям є безпідставними.

Отже, слідчий дійшов правильного висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Як правильно зазначено в ухвалі слідчого судді, вимоги скаржника щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягали задоволенню. Сама ж ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 належним чином мотивована та відповідає вимогам ст.372 КПК України.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418,422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.01.2020 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4