Справа № 126/3052/15-к
Провадження №11-кп/801/711/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
( в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000178 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 відмовлено, застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинуваченого за ч.ч.3,4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

В Бершадському районному суді Вінницької області перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження №0000178 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 за ч.ч.3,4 ст.185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинив ряд крадіжок поєднаних з проникненням у житло та інше приміщенні, вчинене повторно та у великих розмірах та території Тульчинського та Бершадського району.

05.03.2015 року в період часу з 14:00 год. до 17:00 год. ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали на автомобілі марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_1 до м. Бершадь Вінницької області та під`їхали до будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля та зайшли до під`їзду вказаного будинку, а ОСОБА_10 залишився в автомобілі за кермом, чекаючи останніх.

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебуваючи у вищевказаному багатоквартирному будинку, підійшли до квартири дверей АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 та за допомогою заздалегідь підготовлений предметів, а саме: розвідного ключа та викрутки зламали серцевину замка вхідних дверей, після чого проникли до середини даної квартири. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, викрали з квартири ОСОБА_11 , що знаходить за адресою: АДРЕСА_3 , речей на загальну суму 271, 100,9 грн., що у 445 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім цього, 19.05.2015 року 10:00 год. ОСОБА_7 , за попередньою змовою разом з ОСОБА_9 та з ОСОБА_10 , з метою вчинення крадіжки приїхали на автомобілі марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_1 до міста Тульчина та під`їхавши до будинку АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля та попрямували до під`їзду №2 вказаного будинку, де піднялись до квартири АДРЕСА_5 , а ОСОБА_10 залишився на вулиці біля автомобіля. У цей час ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер дій, з корисливих мотивів за допомогою заздалегідь підготовлених предметів: розвідного ключа та викрутки зламали серцевину замка вхідних дверей та проникли до середини вказаної квартири, що належить ОСОБА_12 звідки таємно викрали речей на загальну суму 28 925,5 грн., що у 47 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

27.05.2015 року близько 09:30 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та з ОСОБА_10 , з метою вчинення крадіжки приїхали на автомобілі марки «Део» д.н.з. НОМЕР_2 . До міста Тульчина та під`їхавши до будинку АДРЕСА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля та попрямували до під`їзду №1 вказаного будинку, де піднялись на другий поверх до квартири АДРЕСА_7 , а ОСОБА_10 залишився на вулиці біля автомобіля. У цей час ОСОБА_7 діючи спільно із ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлений предметів, а саме розвідного ключа та викрутки, зламали серцевину замка вхідних дверей та проникли до середини квартири АДРЕСА_8 , що належить ОСОБА_13 таємно здійснили крадіжку речей на загальну суму 34 849,50 грн., що у 57 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Приймаючи рішення суд першої інстанції врахував, що обвинувачений не має будь-якого наміру переховуватись від суду, він позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, арештовані та зберігаються в відповідних місцях; немає потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта та як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб, та отримано висновок експерта, вплив на потерпілих є безрезультатним.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що, останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 8 років; обвинувачений раніше судимий і відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення умисних злочинів на шлях виправлення не став; ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.02.2018 року оголошувався у розшук; перебуваючи на волі може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, іншим чином намагатись уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.
Як вбачається з виділених матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 не подавши клопотання до суду про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заявив дане клопотання в судовому засіданні, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Приймаючи до уваги правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 08.04.2015 №3-рп/2015 (п.2.1 рішення), що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії що містяться у вказаній статті повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17.10.1997 та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001). Отже, позбавлення за даних обставин прокурора права на апеляційне оскарження ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року було б порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в заборонні підозрюваному обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Так, вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.ч.3,4 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд першої інстанції врахував, що ризики, зазначені в ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_7 не має будь-якого наміру переховуватись від суду, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, арештовані та зберігаються в відповідних місцях; обвинувачений не буде впливати на потерпілих, свідків, експерта, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених вище осіб та отримано висновок експерта; обвинувачений має постійне місце проживання, родину, що спростовує доводи апеляційної скарги прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків застосувавши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому оскаржувана ухвала є обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, застосовано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4