1Справа № 335/3345/20 1-кс/335/1809/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області, про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000453, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000453, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2015.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 23.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.367, ч.5 ст. 191 КК України.
Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Кримінальним кодексом України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Як зазначено слідчим, діями ОСОБА_4 державі, в особі Департаменту капітального будівництва (колишнє Управління капітального будівництва) Запорізької обласної державної адміністрації, спричинено шкоду в розмірі 5 587 729,75 гривень, що на момент скоєння кримінального правопорушення становить особливо великий розмір.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.04.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має речових прав власності на нерухоме майно. Виходячи з наведеного, 14.04.2020 року до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, направлено запит щодо встановлення нерухомого, рухомого майна, інших матеріальних активів, поточних (карткових) рахунків відкритих в установах банків ОСОБА_4 . Відповіді на даний час не отримано.
Посилаючись на вказані обставини, слідчий вважає, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) виникла необхідність у застосуванні заборони розпоряджатися нерухомими майном, а тому просить винести ухвалу про накладення арешту на все нерухоме, рухоме майно, інші матеріальні активи, поточні (карткові) рахунки відкриті в установах банків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині заборони розпоряджатися (міняти, продавати, дарувати) ним.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, які в ньому викладені, та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час в рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлявся. Метою клопотання про арешт майна крім забезпечення відшкодування шкоди, також є забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що будь-якого нерухомого та рухомого майна у власності він не має. Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, яка складає 1638 грн. У нього в наявності є дві банківські картки, на одну з яких він отримує пенсію, а на іншу субсидію. Проти клопотання заперечував.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на його безпідставність, оскільки його підзахисний немає у власності будь-якого майна, а накладення арешту на соціальні виплати неможливе, оскільки позбавить ОСОБА_4 єдиного доходу.
Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали, які надані слідчому судді, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити, з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 23.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.367, ч.5 ст. 191 КК України.
16.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
З клопотання слідчого встановлено, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовується передусім необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, яка згідно з матеріалами досудового розслідування становить 5 587 729 грн. 75 коп.
Разом із тим, в матеріалах, які надані слідчому судді, відсутні докази, які би свідчили про те, що у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином, а відтак підстави для накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди відсутні.
Що стосується іншої мети накладення арешту на майно, про яку слідчий зазначив у судовому засіданні, забезпечення можливого покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у виді конфіскації майна, то слідчий суддя зазначає наступне.

Як встановлено зі змісту клопотання та підтверджено слідчим у судовому засіданні, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.04.2020 року, у ОСОБА_4 будь-яке нерухоме майно на праві власності не перебуває.

Відсутні у органу досудового розслідування і докази наявності у власності ОСОБА_4 будь-якого рухомого майна, що також підтвердив слідчий в судовому засіданні, у зв`язку із чим 14.04.2020 року слідчим до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, направлено запит щодо встановлення нерухомого, рухомого майна, інших матеріальних активів, поточних (карткових) рахунків відкритих в установах банків ОСОБА_4 .
Станом на час розгляду клопотання про арешт майна, відповідь на запит не надходила, а отже у слідчого судді відсутні достовірні відомості про перебування у власності ОСОБА_4 будь-якого рухомого чи нерухомого майна, або інших матеріальних активів, поточних (карткових) рахунків відкритих в установах банків ОСОБА_4 , на які можливо накласти арешт.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він має банківські рахунки (картки), на які отримує соціальні виплати, разом із тим, накладення арешту на вказані доходи з метою забезпечення можливого покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді конфіскації майна, є неможливим, оскільки призведе до позбавлення підозрюваного єдиного доходу до існування. Доказів того, що ОСОБА_4 має інші достатні доходи слідчому судді не надано.

Оскільки арешт може бути накладено лише на майно, яке вже перебуває у власності або володінні, користуванні та розпорядженні підозрюваного, а арешт на пенсію, як соціальну виплату, з метою її конфіскації не може бути накладено, оскільки позбавить ОСОБА_4 отримувати гарантовані державою пенсійні виплати, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна слід залишити без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю на підставі ч. 1 ст. 173 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000453, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 квітня 2020 року.

Повний текст ухвали виготовлено 23 квітня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1