Номер провадження: 11-кп/813/679/20
Номер справи місцевого суду: 496/4717/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2019 року, якою задоволено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 10 класу Великодальницького НВК «Школа гімназія», громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2018 року,
установив.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціального навчально-виховного закладу для підлітків строком на 3 (три) роки. Стягнуто з законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз розмірі 16217, 43 грн. Вирішено питання речових доказів.

Відповідно до оскаржуваної ухвали, 09.04.2018 року о 20:00 годин, більш точний час слідством не встановлений, неповнолітній ОСОБА_8 , разом із неповнолітнім ОСОБА_11 , перебували на території дитячого садку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де неповнолітній ОСОБА_8 , вирішив продемонструвати неповнолітньому ОСОБА_11 , що в нього в користуванні мається вогнепальна зброя, а саме пістолет «Макарова» із спорядженим магазином та патронами до нього, який він заздалегідь взяв у себе вдома. Продемонструвавши пістолет, неповнолітній ОСОБА_8 вирішив надати його неповнолітньому ОСОБА_11 , для огляду, який в свою чергу протягнув руку за пістолетом.

В момент передачі пістолету неповнолітнім ОСОБА_8 , стався постріл в грудну клітину ОСОБА_11 . В результаті злочинної недбалості неповнолітнього ОСОБА_8 неповнолітній ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням тканини лівої легені, крені лівої легені і 6-го ребра зліва, та відносяться за ступенем тяжкості до тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №119 від 07.05.2018 року. Від отриманих пошкоджень неповнолітній ОСОБА_11 помер.

Зазначені дії неповнолітнього ОСОБА_8 , підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Приблизно в березні місяці, точну дату встановити не вдалося, при невстановлених обставинах, ОСОБА_8 придбав пістолет «Макарова» та боєприпаси до нього, ножі та балаклави, які приніс до дому та почав зберігати за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 . 09.04.2018 року за місцем мешкання неповнолітнього ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено балаклави 2 штуки за написом «Національний корпус» та в`язану шапку, 10 бойових патронів калібром 9 мм., з маркуванням «LCW 13», 1 патрон калібру 7,62 мм. з маркуванням «270*48», 1 патрон травматичної дії, калібру 9 мм. з маркуванням «OZK 9мм. Р.А.», 1 штик ніж, на якому мається маркування у вигляді «3070», 1 ніж в чохлі коричневого кольору, які він зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку судової експертизи зброї за експертними спеціальностями 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», наданий на дослідження пістолет, виявлений та вилучений 09.04.2018 року в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , є нарізною вогнепальною зброєю короткоствольним самозарядним 9-мм пістолетом Макарова № НОМЕР_1 , 1985 року виготовлення, призначеним для стрільби патронами калібру 9х18 мм, виготовлений промисловим способом на підприємстві. Надані на дослідження 7 патронів, є стандартними боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х18 мм, призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї 9мм пістолетів «ПМ», «Форт», «АПС», «Байкал-442» та інших відповідного калібру та придатні для стрільби. Надані гільза з маркуванням ««LCW 13», є складовою частиною - капсульованою стріляною гільзою пістолетного патрона калібру 9х18 мм, призначеного для стрільби з нарізної вогнепальної зброї 9 мм пістолетів «ПМ», «Форт», «АПС», «Байкал-442» та інших відповідного калібру, та стріляна гільза з 9 мм пістолета Макарова, наданого на дослідження. Згідно висновку судової експертизи вогнепальної зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» від 13.06.2018 року, 10 наданих на дослідження патронів, вилучених 09.04.2018 року під час огляду місця за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання неповнолітнього ОСОБА_8 , являються боєприпасами, патронами калібру 9х18 мм, виготовленими промисловим способом та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів «Макарова», «Форт-12», автоматичного пістолета Стечкіна та іншої вогнепальної зброї, вказаного калібру, та придатні для стрільби. Один наданий на дослідження патрон, вилучений 09.04.2018 року, вилучений 09.04.2018 року під час огляду місця за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання неповнолітнього ОСОБА_8 , являється боєприпасам, патроном калібру 7,62х25 мм, виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби. Наданий на дослідження один патрон, калібру 7,62х25 мм, призначений для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів «ТТ», «М-57», пістолетів-кулеметів «Шпагіна» та іншої вогнепальної зброї, вказаного калібру.

Зазначені дії неповнолітнього ОСОБА_8 , підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який примусовий захід виховного характеру, оскільки вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що направлятись в спеціальний навчально-виховний заклад повинні неповнолітні особи, які вийшли з-під контролю родичів, які не піддаються виховному впливу і не можуть бути виправленні застосуванням інших заходів виховного характеру.

Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_8 навчається в десятому класі, за місцем навчання характеризується задовільно, не перебуває на обліку в кримінальній поліції у справах дітей. На обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Батько та мати мешкають в належних житлово-побутових умовах, працюють характеризуються задовільно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебувають.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки сторони у кримінальному провадженні не оспорюють фактичні обставини справи, тому суд апеляційної інстанції вважає, що дії неповнолітнього правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно положень п. 5 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітнього суд застосовує примусові заходи, зокрема і направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України, вказаний примусовий захід виховного характеру, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до положень статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Дані вимоги закону судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали були дотримані.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції ретельно з`ясував в достатній мірі, що до суспільно небезпечного діяння, яке мало місце 09.04.2018 року і обставини якого викладені в ухвалі, причетний неповнолітній ОСОБА_8 , який на момент його вчинення мав повних 15 років і не досяг віку кримінальної відповідальності за діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 119 КК України, а саме вбивство через необережність, та ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Судом першої інстанції належним чином обґрунтовано і вмотивовано висновок про необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності заходу виховного характеру, саме у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків професійного училища соціальної реабілітації строком на три роки.

Такі висновки є законними, обґрунтованими і таким, що відповідають обставинам цього провадження, і узгоджується з вказаними вище вимогами закону.

Так, неповнолітній ОСОБА_8 не заперечував свою причетність до вказаного діяння. Пояснив, що пістолет та патрони знайшов, та поклав у сумку яку подарував йому брат. 09.04.2018 року взяв сумку в якій знаходився пістолет та патрони та хотів показати їх ОСОБА_11 , однак пістолет здійснив постріл. На спусковий гачок не нажимав. Із зброєю поводитись не вміє.

Посилання захисника на наявність позитивної характеристики батьків неповнолітнього ОСОБА_8 спростовуються наявними у матеріалах справи (т.1, а.с.224, 225) характеристиками, виданими дільничним офіцером поліції на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно яких останні зарекомендували себе з негативної сторони, тривалий час зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не приймають участь у вихованні свого сина ОСОБА_8 .

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника на те, що неповнолітній ОСОБА_8 через три місяці буде повнолітній а тому до нього неможливо буде застосовувати заходи виховного характеру як до неповнолітнього, оскільки на час ухвалення оскаржуваного судового рішення ОСОБА_8 був неповнолітній, а тому судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно застосовано до нього заходи виховного характеру.

Враховуючи обставини і тяжкість вчинення суспільно небезпечного діяння, його наслідки, поведінку неповнолітнього ОСОБА_8 , дані про нього, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, саме такого примусових заходу виховного характеру як направлення її до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків професійного училища соціальної реабілітації строком на три роки, навівши належним чином обґрунтування і мотиви такого рішення.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає обставинам матеріалів цього провадження є законним, об`єктивним та справедливим.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисником та доводів наведених ним в судовому засіданні, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності вимог кримінального закону та кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є законною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2019 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення таможе бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4