Справа № 521/9436/19
Номер провадження:1-кп/521/384/20
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
27 березня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із секретарем судового засідання ОСОБА_4 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0002030 від 02.05.2018 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_8

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_6 , захисники адвокати: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд питання, щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Питання розглядалось за ініціативою суду на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого до 04.04.2020 року

В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду та відбувається дослідження доказів які надаються стороною обвинувачення.

3.Позиції сторін кримінального провадження. Явка учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засідання просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

Окрім того, прокурор просив врахувати позицію обвинуваченого, який не відмовився від проведення відеоконференції, а свідомо не бажає прийняти участь в судовому засіданні.

Захисник адвокат ОСОБА_9 заперечував проти думки прокурора, оскільки вважав, що підстав для розгляду питання доцільності продовження строків тримання під вартою особи без особи не можливо.

Адвокат ОСОБА_10 просив суд обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого адвоката.

Обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись під вартою в ОСІ в судове засідання яке проводилось в режимі відеоконференції не з`явився. Самостійно, без будь-яких попереджень покинувши відповідне приміщення ізолятора, яке пристосовано для здійснення відеоконференції. Суд прийняв рішення про проведення судового засідання без участі обвинуваченого. Мотиви прийняття такого рішення, викладені нижче в ухвалі.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши матеріали кримінального провадження наявні у суду, вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, з наступних підстав.

Щодо розгляду питання про продовження строку тримання під вартою при відсутності обвинуваченого, судом встановлено наступне.

За загальними вимогами ст. ст. 318, 323 КПК, участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою.

Окрім того, питання, щодо обрання, скасування, зміни або продовження запобіжного заходу у суді повинно бути розглянуто за участі особи, щодо якої таке питання вирішується. Вказана вимога окрім національного Кримінального процесуального законодавства, також закріплена у Європейській конвенції з прав людини /п. 3 ст. 5 Конвенції/.

Разом з тим, згідно п. 46 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) (Остаточне рішення від 21.01.2011 року), суд зазначає, що згідно з його практикою судовий контроль, передбачений п. 3 ст. 5, має відповідати певним вимогам, одна з яких полягає в тому, що до винесення відповідного рішення посадова особа, яка здійснює судову владу, повинна особисто заслухати затриману особу. Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, заявник не з`явився в судове засідання, коли було винесено рішення щодо взяття його під варту. Сам цей факт не призводить до порушення питання за пунктом 3 статті 5 Конвенції, оскільки з Конвенції не може випливати вимога, щоб особа, яка ухиляється від судового провадження, була присутньою в судовому засіданні під час розгляду питання щодо її арешту.

Судом враховуючи наявні умови спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, а також враховуючи численні нормативно-правові акти направлені на запобігання занесенню і поширенню в тому числі на території Одеської області гострої респіраторної хвороби, спричиненої короно вірусом було постановлено ухвалу про проведення судового засідання у даному кримінальному провадженні за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції.

Суд також врахував лист начальника ГУНП в Одеській області від 16.03.2020 року за № 3/1450, відповідно до якого останній просить тимчасово забезпечити розгляд кримінальних проваджень за участю затриманих і взятих під варту осіб, в приміщеннях міських, міськрайонних судів м. Одеси та Одеської області у режимі відеоконференції, до кінця терміну карантину.

Проведення такого засідання судом забезпечено із застосуванням технічних засобів і технологій, які створюють належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку, що в свою чергу не суперечить положенням ст. 336 КПК.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 умисно, без будь-яких об`єктивних причин не з`явився на відеоконференцію. Жодних мотивів та пояснень такої поведінки не надав. Відмова з`явитись в приміщення в якому за допомогою техніки можливе проведення відоконференції не є відмовою особи від проведення відеоконференції, оскільки у такому випадку особа повинна з`явитись у відповідне приміщення, прийняти участь у засіданні і повідомити суду особисто і безпосередньо свою думку щодо не бажання проведення засідання у режимі відеоконференції.

Натомість обвинувачений вчиняючи такі дії, не тільки зневажає систему правосуддя, учасників судового провадження і встановлені процедурні правила але й зловживає своїми правами, вважаючи, що він може вчиняти будь-які дії направлені на зрив судових засідань.

Поведінку обвинуваченого, суд сприймає як прояв неповаги до суду та порушення порядку судового засідання, в розумінні ст. 330 КПК.

Враховуючи викладені встановлені обставини, а також розумні заходи, які прийняті судом задля безпеки всіх учасників судового розгляду, надають право суду проводити розгляд питання, щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без особи, що у даному випадку є виключною процесуальною дією, яка обумовлена як карантинними заходами так і незаконною поведінкою обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що обвинувачений забезпечений захисником, який приймає участь у судовому засіданні і який на професійному рівні забезпечує захист обвинуваченого.

Щодо суті питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою /Положення ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК/.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 04.04.2020 року. Судовий розгляд розпочато, в теперішній час всі учасники процесу знаходяться в стадії дослідження доказів. Відповідно до зазначеного часу закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, оскільки вказане кримінальне провадження очевидно є складним, як за кількістю учасників судового провадження так і за змістом обвинувачення та фактичними обставинами кримінальних правопорушень.

Обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів проти власності.

Під час вивчення мети для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені прокурором ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, не зменшились.

Так, є об`єктивні дані того, що обвинувачений ОСОБА_5 буде переховуватись від суду, оскільки хоча і має місце мешкання та реєстрації в м. Одесі, разом з тим, обставини правопорушення, дії обвинуваченого під час вчинення злочину та наслідки вказаних дій, свідчать про ризик втечі від правосуддя, у випадку більш м`якого контролю з боку держави за обвинуваченим. Оскільки докази досліджують в судовому засіданні безпосередньо, є підстави вважати, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-який доказ, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність на теперішній час обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені вище судом в ухвалі.

Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені судом при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України може бути призначено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років), вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність місця мешкання в м. Одесі, відсутність постійного офіційного місця роботи, наявність судимостей, а також поведінку під час вчинення злочинів, яка свідчить про можливість переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що є всі достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

При цьому суд вважає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризики виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

Вирішуючи питання, щодо строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження, судом встановлено наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_11 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Суд вважає, що оскільки КПК України не регулює питання негайного виконання рішення суду, яке не є остаточним і яке не набрало законної сили, в зв`язку з новим тлумаченням ч. 2 ст. 392 КПК України Рішення Конституційного Суду України, необхідно роз`яснити необхідність такого способу і порядку виконання.

За змістом всіх судових рішень, які пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, на будь-якій стадії кримінального процесу, їх виконання повинно бути негайним, оскільки у іншому випадку можливо застосувати будь-який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У даному випадку суд встановлює негайне виконання ухвали з підстав викладених у мотивах свого рішення, переслідуючи мету обов`язковості свого рішення для виконання з особливих обставин пов`язаних з характером самого судового рішення. Затримка або відстрочка негайного виконання зазначеної ухвали суду позбавить сенсу самого судового рішення або може призвести до неможливості його виконання після набрання ним законної сили.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 (шістдесят) днів.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 27.03.2020 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27.05.2020 року.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_11 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3