Справа № 638/9390/18
Номер провадження 1-кп/638/559/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0001497 від 14.04.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Україна, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого ТОВ « Максбір», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності та хронічні захворювання спростовує, військовозобов`язаного, утриманців не має, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:
13.04.2018, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, придбав у невстановленої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Канабіс», для особистого вживання, без мети збуту, попередньо домовившись із продавцем через безкоштовний кросплатформенний месенджер «Telegram» отримати наркотичний засіб у визначеному продавцем місці на території Шевченківського району м. Харкова, а саме під трубою біля будинку №76 по проспекту Науки у м. Харкові.

Таким чином, ОСОБА_4 , за вказаною вище адресою, забрав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Канабіс», у вигляді пакунка, обмотаного ізоляційною стрічкою синього кольору, розгорнувши який дістав з нього прозорий полімерний пакетик на застібці з рослинною речовиною зеленого кольору всередині та поклав його у сумку для подальшого зберігання.

У той же день, близько 15 год. 35 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на ділянці місцевості за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 66-П, де був виявлений співробітниками патрульної поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться наркотичний засіб.

У подальшому, під час проведення огляду місця події ОСОБА_4 , добровільно видав зі своєї внутрішньої кишені сумки полімерний пакетик на фіксаторі з рослинною речовиною зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України №1004 від 22.06.2018, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «Канабісом», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,7925 грам, яку ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що він вперше намагався спробувати вжити наркотичний засіб, проте був затриманий поліцією. Ці дії він вчинив з причини невлаштованості у житті, розірванні стосунків з дівчиною. Всі ці обставини вимусили його спробувати наркотичні засоби, так як він алкогольні напої не вживає.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 працюючий, на обліках у лікарів психіатрата та наркологу не перебуває, утриманців не має. Мешкає разом з батьком та бабусею та дідусем, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимий не був. Відповідно до акту судово- наркологічної експертизи № 278 від 27 червня 2018 року ОСОБА_4 не потребує лікування від наркозалежності. Відповідно до характеристики ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: в сумі 858,00 ( вісімсот п`ятдесят вісім) гривень за проведення судово - хімічної експертизи № 1004 від 22.06.2018.

Речовий доказ: наркотичну речовину, яка передана відповідно до квитанції № 7306 від 02 липня 2018 року до камери схову Шевченківського ВП ГУНП України у Харківській області знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурорам негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1