Дата документу 16.06.2020 Справа № 554/3564/18
Провадження №1-кс/554/7609/2020
У Х В А Л А
іменем України
16 червня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу потерпілої ОСОБА_3 на рішення прокурора Полтавської місцевої прокуратури про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування та на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0003465,-

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, у якій просить визнати протиправним рішення прокурора Полтавської місцевої прокуратури про відмову у задоволенні її скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003465 від 09 серпня 2017 року; визнати протиправною бездіяльність слідчого та процесуального керівника (прокурора), яка виразилася у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003465 від 09 серпня 2017 року.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні №0003465, яке здійснюється Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та досудове розслідування у якому проводиться всупереч вимогам ст.28 КПК України, з порушенням всіх розумних строків, фактично триває майже 3 роки, однак належних слідчих і процесуальних дій, спрямованих на розкриття злочину та притягнення винної особи до кримінальної відповідальності не здійснено, що вказує на ознаки неналежного виконання слідчим і процесуальним прокурором своїх службових обов`язків.

Посилається на ті обставини, що жодній особі досі не повідомлено про підозру, слідчим не здійснено жодного заходу, направленого на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину, а низку клопотань потерпілої про дослідження обставин справи залишено без розгляду. Разом із тим, бездіяльність слідчого залишилась поза увагою процесуального керівника, який, на думку заявника, взагалі не брав участі у здійсненні процесуального керівництва за розслідуванням кримінального провадження, з боку прокуратури відсутні будь-які процесуальні документи, вказівки слідчому не надано, про стан слідства не заслухано, оперативних нарад з приводу неякісного слідства не проведено, тобто, здійснення процесуального керівництва з боку прокурорів є неефективним, неякісним та безрезультатним.

У зв`язку з цим потерпілою ОСОБА_3 було подано скаргу до Полтавської місцевої прокуратури на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, однак рішенням прокуратури їй було відмовлено у задоволенні скарги. На підставі викладеного, вважає вказане рішення прокурора незаконним, та користуючись своїми процесуальними правами потерпілого, просить задовольнити вимоги поданої скарги.

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили скаргу задовольнити.

Представник Полтавської місцевої прокуратури прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні зі скаргою не погодилась, заперечувала, пояснивши, що на скаргу заявниці прокурором вищого рівня було надано відповідь про те, що стан нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва в повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства, порушень, недотримання розумних строків прокурором не встановлено. У свою чергу, з метою активізації досудового розслідування процесуальним керівником надано письмові вказівки слідчому, про що представлено до суду копії підтверджуючих документів. Крім того, у кримінальному провадженні допитані свідки, проведені судові експертизи, слідчий експеримент, здійснені повторні запити, доручення у порядку ст.40 КПК України та інші слідчі дії, разом із тим, на даний час планується проведення перевірки показань за допомогою поліграфу, однак її проведення ускладнюється обмеженнями, запровадженими у зв`язку з карантином. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.

Так, відповідно до положень пункту 1 та пункту 9-1 ч.1 ст.303 КПК України потерпілим на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також - рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Судом установлено, що СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003465 від 09 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у якому ОСОБА_3 визнана потерпілою. Процесуальне керівництво по кримінальному провадженню здійснюється Полтавською місцевою прокуратурою.

Щодо вимоги скарги ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення прокурора Полтавської місцевої прокуратури про відмову в задоволенні її скарги в порядку ст.308 КПК України суд зазначає про таке.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до керівника Полтавської місцевої прокуратури зі скаргою щодо недотримання розумних строків досудового розслідування.

Статтею 308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

З відповіді вих.№124-585-17 від 13 травня 2020 року, наданої в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , вбачається, що стан нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим порушень дотримання розумних строків не встановлено, досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні наразі триває, його хід контролюється, крім того, надано відповідні вказівки слідчому (а.с.8).

З представленої прокурором письмової інформації по кримінальному провадженню №0003465 від 08.08.2017 року вбачається, що на даний час проведений комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, серед яких: огляд місця події від 08.08.2017 року, опитано гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_3 з приводу події; направлені запити та надані доручення в порядку ст.40 КПК України; 06.03.2018 року призначено трасо логічну експертизу та отримано висновок №606; допитано як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; 20.07.2018 року додатково детально допитано потерпілу ОСОБА_3 ; 25.07.2018 року призначено додаткову трасологічну експертизу; здійснено тимчасові доступи до документів; 11.09.2018 року надані письмові вказівки, на виконання яких проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_3 , направлено запити, доручення щодо проведення слідчих дій на іншій території, отримані відомості щодо майна та характеризуючі матеріали на осіб; 13.02.2019 року процесуальним керівником надані письмові вказівки, по яким направлені повторні запити, долучені виконані матеріали доручень, отримані відомості щодо майнового стану осіб, та на даний час планується проведення перевірки гр. ОСОБА_7 за допомогою поліграфу, однак провести на даний час вказану перевірку неможливо у зв`язку з карантином (а.с.9-11).

Також установлено, що 07 травня 2020 року прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_5 слідчому СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 надані письмові вказівки, згідно з якими у даному кримінальному провадженні необхідно: допитати всіх свідків, на яких вказує потерпіла, допитати як свідків ріелтора ОСОБА_7 , її чоловіка, рідних потерпілої ОСОБА_3 та інших осіб, здійснити перевірку причетності інших осіб до даної події, встановити, хто мав доступ до квартири потерпілої, в кого були ключі, виконати інші гласні та негласні слідчі дії. Строк виконання вказівок визначено до 28.06.2020 року (а.с.12).

З урахуванням викладеного, вбачається, що на час надання відповіді на скаргу потерпілої в порядку ст.308 КПК України, тобто станом на 13.05.2020 року, раніше встановлений прокурором розумний строк ще не закінчився.

Статтею 110 КПК України визначено що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанови виносяться у випадках передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Разом із тим, ст.308 КПК України не передбачає конкретної форми реагування прокурора при задоволенні скарги, тоді як інформаційний лист про результат розгляду скарги ОСОБА_3 був направлений своєчасно, оскільки протилежного ані потерпілою, ані її представником не доведено.

Таким чином, у судовому засіданні з`ясовано, що прокурором вищого рівня не приймалось рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, оскільки заявнику не відмовлено в задоволенні скарги, і прокурором надані необхідні вказівки, які доведені до слідчого, а саме про перелік процесуальних та слідчих дій, необхідних для завершення досудового розслідування, а зазначена відповідь прокурора вищого рівня від 13.05.2020 року про розгляд відповідної скарги потерпілої не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України, тому підстав для задоволення заявленої вимоги не вбачається з причин відсутності предмету оскарження в цій частині.

Стосовно відсутності в тексті відповіді позиції щодо задоволення скарги або її відмови, через що представником заявника зроблено висновок про фактичне прийняття прокурором рішення про відмову в скарзі, то слідчий суддя не може зобов`язати прокурора розглянути скаргу певним чином і не може зобов`язувати прокурора задовольнити чи відмовити у задоволенні скарги, оскільки вирішення цих питань є повноваженнями відповідного прокурора.

Отже, на момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 скарга ОСОБА_3 в порядку ст.308 КПК України по суті розглянута і про результати розгляду скарги повідомлено особу, яка подала скаргу, тобто потерпілу ОСОБА_3 , шляхом направлення на її адресу обґрунтованої письмової відповіді про те, що порушень ст.28 КПК України в діях процесуального прокурора не встановлено, що відповідає його повноваженням, узгоджується з вимогами закону, та підтверджується наявними матеріалами, і даний факт заявником не заперечувався, а відтак бездіяльність відсутня.

Щодо вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльності слідчого й процесуального керівника, яка виразилася у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування, суд зазначає про таке.

Виходячи з наведеної заявником аргументації, у скарзі не конкретизовано та не наведено обґрунтування щодо такої неправомірної бездіяльності. Поряд із цим, виходячи з вимог скарги (п.1) та підстав, якими керується при зверненні до суду (а.с.1), вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує саме неправомірні дії керівника Полтавської місцевої прокуратури під час розгляду її скарги в порядку ст.308 КПК України, а не безпосередньо дії процесуального прокурора, яким останній не являється та не може втручатися в його самостійну процесуальну діяльність щодо ведення розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч.3 статті 28).

Натомість, посилання заявника ОСОБА_3 та її представника на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні мають загальний характер, жодним чином не конкретизовані, а тому є неприйнятними.

Будь-якого підтвердження невиконання вказівок прокурора, чи невиправданого зволікання у проведенні слідчих дій, неналежному контролі процесуального керівника за їх здійсненням, чи проведенні розслідування поза межами встановлених строків тощо, ані заявником ОСОБА_3 , ані її представником суду не надано, а доводи прокурора з цього приводу в установленому порядку спростовані не були.

Крім того, системний аналіз наведених вище норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо недотримання слідчим, прокурором розумного строку проведення досудового розслідування. Слідчий суддя забезпечує лише дотримання розумних строків виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

При цьому, за змістом ч.6 ст.28, ст.114 КПК України з метою дотримання розумних строків слідчий суддя може встановити процесуальний строк для проведення слідчих (розшукових) дій, для яких законом встановлені граничні строки. КПК України не передбачає вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих дій, для яких цим Кодексом граничні строки не встановлені.

Так, вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій визначені главою 20 КПК України, аналіз змісту якої свідчить про те, що строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

Таким чином, невиконання слідчим, прокурором певних слідчих дій, затягування строків досудового розслідування не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 цього Кодексу, при недотриманні слідчим, прокурором розумних строків, зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК України.

Разом із тим, виходячи з предмета регулювання норми, закріпленої у ст.308 КПК України, розгляд скарги в порядку ст.308 КПК України не може вважатися процесуальною дією слідчого, прокурора на досудовій стадії провадження.

Крім того, в матеріалах скарги відсутні будь-які обґрунтування щодо бездіяльності слідчого, прокурора в порядку ст.28, п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а з урахуванням наданих прокурором пояснень та доказів, які наведені вище, такі доводи та посилання заявника є непереконливими та безпідставними.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 24, 28, 110, 303, 306-307, 308, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на рішення прокурора Полтавської місцевої прокуратури про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування та на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0003465.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1