Справа № 202/1272/20
Провадження № 1-кс/202/2106/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
13 березня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000200, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 23 лютого 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

12 березня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року, якою аналогічне клопотання слідчого повернуто прокурору для усунення недоліків, надійшло клопотання слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 12 березня 2020 року.
Згідно з матеріалами клопотання, 22.02.2020 приблизно о 23 год. 25 хв. водій ОСОБА_5 , 1980 р.н., керуючи автомобілем «Chery A15 Amulet», р/н НОМЕР_1 рухаючись по вул. Дніпровській м. Павлограда від м. Дніпра у напрямку м. Донецька, на нерегульованому перехресті з другорядною вул. Полтавською, з невстановлених причин виїхав на зустрічні смуги, де сталося зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною зустрічного автомобіля «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , 1977 р.н. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, пасажири його автомобіля ОСОБА_7 , 1993 р.н., ОСОБА_8 , 1986 р.н., ОСОБА_9 , 1990 р.н., водій автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_6 та пасажир його автомобіля ОСОБА_10 , 1966 р.н. отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, з якими їх доставлено до КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради.

23.02.2020 на місці події проведено огляд автомобіля «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено та направлено для зберігання на територію Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10.

23.02.2020 вилучений автомобіль «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Автомобіль «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 22.03.2019 ТСЦ 1249, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою запобігання приховування або знищення речового доказу - автомобіля «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , чи слідів, залишених на ньому, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, необхідно накласти на дане майно арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 23 лютого 2020 року автомобіль «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000200.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачімайна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно із встановленням заборони відчуження, розпорядження та використання.

В той же час, клопотання слідчого в частині визначення місця подальшого зберігання транспортного засобу на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10, виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22.03.2019 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити особам, у володінні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1