ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/101/20 Номер провадження 11-кп/814/672/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника установи ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.02.2020,-

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання Державної установи «Крюковська виправна колонія ( № 29 )» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, до засудження працював складальником склопакетів ТОВ «Акорд-С», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого; - з вироку, з подання
засудженого 6.07.2015 Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 414, 54 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням військового звання «старший солдат». 25.11.2016 Полтавським районним судом Полтавської області зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі в період з 21.11.2014 по 19.10.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до ст.72 ч.5 КК України.
Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку основного покарання, але не довів своє виправлення, поведінка засудженого не була стабільно позитивною протягом всього строку відбування покарання, враховуючи, що він мав 22 стягнення і лише 6 заохочень, з них 5 заохочень - протягом 2019 року, тому ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.02.2020 про відмову в задоволенні спільного подання Державної установи «Крюковська виправна колонія ( №29 )» (далі ДУ) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно - дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 . Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на даний час відбув 2/3 частини покарання, він ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, має на утриманні хвору матір, яка потребує постійного догляду.
Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, представника установи, який просив задовольнити апеляційну скаргу засудженого, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі .
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Так під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 6.07.2015 Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 414, ст. 54 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням військового звання «старший солдат» (а.с.о.с. 43-59 т.1), а саме за те, що старший солдат ОСОБА_7 з 16.08.2014 по 6.07.2015 проходив військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 від 16.08.2014 № 199 на посаді навідника роти вогневої підтримки 3 аеромобільного-десантного батальйону.
8.11.2014 ОСОБА_7 , який пройшов відповідний інструктаж та отримав необхідну спеціальну підготовку, було видано у службове користування автомат Калашникова АКС-74 № НОМЕР_2 (далі - автомат Калашникова) та підствольний гранатомет ГП-25 НОМЕР_3 до автомату без відповідних гранат (пострілів). Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 08.11.2014 №52 ОСОБА_7 разом з іншими військовослужбовцями роти вогневої підтримки 3 аеромобільного-десантного батальйону було направлено до АДРЕСА_2 , для виконання завдань за призначенням у складі сил, які приймають участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. 19 листопада 2014 року в вечірній час (більш точний час судом не встановлено) ОСОБА_7 знайшов на території табірного розташування особового складу 3 аеромобільного - десантного батальйону у АДРЕСА_2 не облікований бойовий припас у вигляді гранати (пострілу) ВОГ-25 до підствольного гранатомету ГП-25 і зберігав вказану гранату (постріл) у каналі ствола гранатомета ГП НОМЕР_4 , який був приєднаний до ввіреного йому автомату Калашникова та проводив із вказаним зарядженим гранатометом, який не був поставлений на запобіжник, повсякденні роботи, які не зв`язані із здійсненням пострілу. 20.11.2014 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи закріплений на ремені за спиною ввірений йому автомат Калашникова з підствольним гранатометом ГП НОМЕР_4 , який перебував у зарядженому стані та запобіжник якого перебував у положенні « ОСОБА_10 », зайшов у спальне приміщення роти вогневої підтримки 3 аеромобільного - десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої табором за адресою: АДРЕСА_2 , де відпочивали інші військовослужбовці і почав переміщати закріплений на ремені вказаний автомат Калашникова з підствольним гранатометом з положення «із-за спини» в положення «перед собою», направивши його у напрямку інших військовослужбовців та, діючи недбало, без мети умисного заподіяння тілесних ушкоджень або смерті іншій людині, натиснув на хвіст спускового гачка наведеного підствольного гранатомету ГП-25 №702932, здійснивши з нього постріл гранатою ВОГ-25 у середину приміщення. Унаслідок вибуху вказаної гранати осколковими пораненнями було заподіяно смерть прапорщику ОСОБА_11 , а також тяжкі тілесні ушкодження молодшому сержанту ОСОБА_12 і сержанту ОСОБА_13 , тілесні ушкодження середньої тяжкості молодшому сержанту ОСОБА_14 і солдату ОСОБА_15 , а також легкі тілесні ушкодження старшому сержанту ОСОБА_16 та солдатам ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 .
Такими діями ОСОБА_7 порушив, вимоги ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст.4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст.ст. 20, 21, 22 Статуту внутрішньої служби ЗС України, п.п.53 і 54 Керівництва по 40-мм підствольному гранатомету ГП-25, затвердженого наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Міністерства оборони від 19 травня 1980 року №37 (далі - Керівництво), п.п.55 та 58 Керівництва, Додатку 6 до п.2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року №44 та спричинив тяжкі наслідки, що виразилися у набутті даної події негативного суспільного резонансу, який призвів до значного підриву авторитету та престижу Збройних Сил України, як військового формування, на яке покладена оборона України, захист її суверенітету та територіальної цілісності і недоторканості, а також у створенні обстановки та умов, що ускладнили забезпечення постійної бойової готовності та виконання завдань у зоні проведення антитерористичної операції військовим підрозділом - 3 аеромобільним-десантним батальйоном військової частини - польова пошта НОМЕР_1 унаслідок не бойової втрати 9 військовослужбовців з особового складу.
25.11.2016 Полтавським районним судом Полтавської області зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі в період з 21.11.2014 по 19.10.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до ст.72 ч.5 КК України (а.с.о.с. 67 т.1).
Початок строку покарання ОСОБА_7 визначено з 21.11.2014, кінець строку покарання 24.12.2022 (а.с. 1).
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.11.2014.
З 25.11.2014 засуджений за час утримання в СІЗО с. Артемівськ порушував режим утримання, мав 1 стягнення до вступу вироку в законну силу, заохочень не мав (а.с.2).
З 18.12.2015 ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія № 29».
Згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Крюковська виправна колонія № 29» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_20 , затвердженої начальником ДУ «Крюковська виправна колонія № 29» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_21 , від 8.01.2020 ОСОБА_7 під час відбування покарання характеризувався негативно.
На час звернення із спільним поданням Державної установи «Крюковська виправна колонія ( №29 )» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до місцевого суду, та наданою характеристикою від 6.05.2020 щодо останнього в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_7 змінив свою поведінку на кращу і в теперішній час характерезується позитивно.
В даний час працевлаштований робітником молочно - товарної ферми. За виконання покладених обов`язків і дотримання встановлених правил поведінки та внутрішнього розпорядку дня, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці має - 6 заохочень.
Начальником відділення СПС та психологом установи засуджений характеризується позитивно, як особа, яка довела своє виправлення.
За вироком суду ОСОБА_7 має позов на загальну суму 68 045,41 грн., до установи надійшли виконавчі листи на дану суму, з них 11 571,50 грн. відшкодовано.
Засудженому ОСОБА_7 комісією установи відмовлено 26.12.2016 у застосуванні до нього передбаченої законом пільги згідно ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
8.01.2020 на засіданні комісії ДУ «Крюковська виправна колонія № 29» прийнято рішення про направлення до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
За час відбування покарання ОСОБА_7 має: 6 заохочень від 8.11.2016 за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 25.01.2019, 30.04.2019, 15.08.2019, 25.09.2019, 6.12.2019, 17.04.2020 - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; 22(двадцять два) стягнення від: 25.09.2015 - догана за зберігання заборонених предметів; 27.01.2016 - попередження за куріння у невідведеному для цього місці; 30.06.2016 догана за куріння у невідведеному для цього місці; 7.10.2016 догана за невиконання команди підйом; 13.12.2016, 3.01.2017- догана за відсутність на поіменній перевірці; 4.01.2017, 12.01.2017 - догана за зберігання заборонених предметів; 16.01.2017 - догана за куріння у невідведеному для цього місці; 4.02.2017, 6.02.2017 догана за відмову виконувати роботу по благоустрою установи; 2.03.2017 догана за невиконання розпорядку дня; 24.03.2017 догана за вживання спиртних напоїв, та не тактовну поведінку з представниками адміністрації; 1.04.2017 догана за невиконання команди підйом; 23.06.2017 догана за пронесення заборонених предметів до житлової зони, а саме мобільного телефону; 31.07.2017- догана за відсутність на поіменній перевірці; 16.08.2017, 6.09.2017 догана за відмову виконувати роботу по благоустрою установи; 29.12.2017- догана за зберігання заборонених предметів мобільного телефону; 6.03.2018 догана за невиконання команди підйом; 29.08.2018 попередження за порушення розпорядку дня, а саме не вийшов на ранкову зарядку; 3.10.2018 догана за зберігання та використання заборонених предметів, а саме мобільного телефону погашені (а.с. 3-4).
Станом на 24.12.2019 засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.
За даними довідки головного бухгалтера установи ОСОБА_22 засудженому ОСОБА_7 за період з січня 2016 року по листопад 2019 року нараховано заробітну плату в сумі 50625,98 грн. (а.с. 7).
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні спільного подання державної установи «Крюковська виправна колонія ( № 29 )» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував дані про поведінку і ставлення до праці ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, які наведені вище, та дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення.
Доводи засудженого на неврахування судом того, що він має заохочення, а стягнення зняті та погашені колегія суддів враховує, але на правильність рішення суду першої інстанції це не впливає.
У суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 , який у апеляційній скарзі просив врахувати, що його мати потребує сторонньої допомоги, повідомив, що остання померла.
З огляду на те, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення за весь час відбування покарання, а не за час який передує звільненню, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно - дострокового звільнення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.02.2020 щодо ОСОБА_7 - без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4