Справа № 159/1200/20
Провадження № 1-кс/159/222/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
13 березня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 11.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

10 березня 2020 року приблизно о 21 год 20 хв в залі очікування на другому поверсі залізничного вокзалу станції «Ковель» по вул.Ветеранів, 2-А в м.Ковелі дві особи під час конфлікту, що виник на ґрунті неприязних відносин, умисно завдали ОСОБА_4 кілька ударів, в тому числі в голову, чим заподіяли останньому тяжкі тілесні ушкодження від яких він помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22.30 год.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2020 року за №0000486 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України, того ж дня перекваліфіковані дії на ч.2 ст.121 КК України.

12 березня 2020 року старший слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено в ході огляду місця події.
Клопотання мотивовано тим, що отриманий під час огляду місця події диск відеозапису з камер спостереження є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у його збереженні.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, подали заяви про проведення слухання у їх відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зобов`язаний перевірити дотримання органом досудового розслідування процедури отримання цього майна та вирішити питання про можливість та необхідність обмеження прав володільця майна задля досягнення органом досудового розслідування мети кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що отримане під час огляду місця події майно має ознаки речового доказу, тому є необхідність у його збереженні шляхом накладення на нього арешту із забороною ним розпоряджатись.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000486 від 11.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на оптичний носій формату DVD-R з копією відеозапису з камери відео спостереження приміщення залу очікування від 10.03.2020 року, заборонити ним розпоряджатися.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1