Ухвала
іменем України

13 травня 2020 року

м. Київ
справа № 643/7208/20
провадження № 51-2272впс20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя, які здійснюються слідчими територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави.

Клопотання мотивовано тим, що фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду слідчим суддею клопотань слідчого чи прокурора, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого у конкретній справі, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
За таких обставин захисник вважає, що звернення прокурора з клопотанням про продовження запобіжного заходу до Московського районного суду міста Харкова, територіальна юрисдикція якого не поширюється на орган досудового розслідування ТУ ДБР в м. Полтаві за його зареєстрованим місцезнаходженням як юридичної особи на підставі наказу керівника такого територіального управління прямо суперечить статті 132 КПК та ст. 199 КПК.
На підтвердження правильності такої позиції захисник посилається на практику Верховного Суду, викладену в ухвалі від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).
На переконання захисника клопотання від 07 травня 2020 року подане до Московського районного суду м. Харкова з порушенням правил територіальної підсудності, що має наслідком порушення прав підозрюваного, зокрема права на «суд, встановлений законом», що є міжнародною гарантією, визначеною статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Захисник у судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, інші учасники провадження, повідомлені про день і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання клопотання, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
З наявних у суді касаційної інстанції матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з 8 травня 2020 року знаходиться клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя, які здійснюються слідчими територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000658 від 15 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТУ ДБР у м. Полтаві створено відповідно до Наказу «Про створення територіального управління ДБР розташованого у місті Полтаві» № 80 від 18.07.2018 року.
При цьому, згідно цієї ж інформації з Реєстру місцезнаходженням юридичної особи - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, є 36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 37.
Таким чином, слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави та поширює свою діяльність на Дніпропетровську, Полтавську, Сумську, Харківську області.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Отже, слідчий та прокурор в даному кримінальному провадженні, де досудове розслідування здійснюється ТУ ДБР в м. Полтаві, за правилами кримінального процесуального законодавства, мають право звертатись із клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до Октябрського районного суду м. Полтави за місцезнаходженням юридичної особи.
Оскільки вказане кримінальне провадження за клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 надійшло до Московського районного суду м. Харкова з порушенням правил підсудності, його розгляд ще не проводився, тоє підстави для задоволення клопотання та направлення матеріалів клопотання на розгляддо Октябрського районного суду м. Полтави.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.
Матеріали клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя, які здійснюються слідчими територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000658 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, направити з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3