Провадження № 11-сс/4820/117/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2019 року за № 0000128 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Хмельницького, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 березня 2020 року включно, без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали до 20 березня 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, на початку березня 2019 року, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про свої злочинні наміри, спрямовані на корисливе, протиправне заволодіння чужим майном у громадянина ОСОБА_11 , на що останні надали свою добровільну згоду на співучасть у вчиненні злочинів. Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 досягли спільного злочинного наміру, тобто вступили у попередню змову, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.

Після цього, володіючи інформацією про підприємницьку діяльність громадянина ОСОБА_11 , пов`язану з реалізацією виробів з дорогоцінних металів та скупкою лому дорогоцінних металів, обсягами продукції виробів із золота, які ОСОБА_11 перевозить із собою, прямуючи до клієнтів у західній частині України, місця ночівлі в м. Хмельницькому та звичні маршрути пересування, які здобув від своєї дружини ОСОБА_12 , котра являється клієнткою ОСОБА_11 та здійснює роздрібний продаж виробів із дорогоцінних металів, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали планувати та готуватись до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 .

Реалізовуючи попередньо узгоджений із усіма учасниками злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном, в третій декаді березня 2019 року, ОСОБА_7 зателефонував на мобільний номер ОСОБА_13 , який розмістив оголошення про продаж автомобіля марки «Ford Gelexy» сріблястого кольору та представившись жителем м. Умань, домовився про придбання вказаного автомобіля 23.03.2019 року на в`їзді у м. Хмельницький. Близько 15 год. він під`їхав разом із ОСОБА_10 на його автомобілі марки ВАЗ 2114на визначене місце, де за грошові кошти в сумі 1100 доларів США, придбав у ОСОБА_14 вказаний автомобіль, який ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 планували в подальшому використати для вчинення розбійного нападу.

В подальшому, ОСОБА_9 діючи умисно, з мотивів особистого незаконного збагачення та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане із заволодінням чужого майна.

Так, 16.04.2019 року, після отримання інформації про прибуття потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_15 у м. Хмельницький, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, прослідкували за потерпілими до готельно-ресторанного комплексу «Колізей», що у м. Хмельницькому по вул. Чкалова, 1а, та впевнились, що потерпілі зупинились на ночівлю в даному закладі.

Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_9 та узгодженого усіма учасниками, на нього покладався обов`язок з`ясувати місцезнаходження потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , забезпечити решті злочинної групи інформування про прибуття в м. Хмельницький, маршрут руху та місце ночівлі потерпілих, забезпечити правопорушників засобами маскування та зброєю, виявлення та вилучення майна потерпілих.

При цьому, на ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покладались обов`язки забезпечити злочинну групу автотранспортом, який буде використано для вчинення розбійного нападу та для відходу правопорушників з місця вчинення злочину, здійснення психологічного та фізичного насильства на потерпілих. подавити волю потерпілих та примусити їх передати майно зловмисникам, а також забезпечити зв`язувальним матеріалом та зброєю решту учасників кримінального правопорушення, відшукання та вилучення матеріальних цінностей.

Тоді, 17.04.2019 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 діючи заздалегідь узгодженого між собою злочинного плану, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого незаконного збагачення, вирішили вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане із заволодінням чужого майна.

В подальшому, 17.04.2019 року, близько 08 год. 00 хв. на автомобілі «Форд Гелексі», сріблястого кольору (польської реєстрації) д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заїхали на територію готельно-ресторанного комплексу «Колізей», за адресою м. Хмельницький, вул. Чкалова 1а, та припаркували вказане авто поруч із автомобілем марки «Шкода РАПІД» сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому пересувались потерпілі, де почали очікувати виходу потерпілих з готелю з метою вчинення розбійного нападу.

Того ж дня, 17.04.2019 року о 08 год. 50 хв. у м. Хмельницькому по вул. Чкалова, 1а, поблизу готельно-ресторанного комплексу «Колізей», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в чорному одязі та балаклавах підбігли до автомобіля «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_15 , застосували до нього газовий балончик та нанесли удар невстановленим предметом в потиличну ділянку голови, після чого, кинувши на землю його та пасажира ОСОБА_11 , заволоділи чорною сумкою, в якій були грошові кошти в сумі близько 150 000 гривень, золоті вироби, ноутбук та два мобільні телефони. Після цього зникли з місця події на автомобілі «Форд Гелексі», сріблястого кольору (польської реєстрації) д.н.з. НОМЕР_1 , а саме виїхали з території готельно-ресторанного комплексу «Колізей» та близько 8 год. 55 хв. в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, даний автомобіль (без номерних знаків) було залишено та спалено на території стоянки заводу «Нева». Неподалік даного автомобіля, поблизу трансформаторної станції, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , забрали цінні речі, вироби із дорогоцінних металів та грошові кошти з викрадених сумок, після чого перебігли до стоянки заводу «Нева», де зі стоянки, зникли на автомобілі «Нісан Санні», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .

17.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 4 ст. 187 КК України.

22.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати.

Зазначає, що в кримінальному провадженні відсутні будь які докази, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування, вплив на потерпілих та свідків, знищення чи схову речей, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутні.

Слідчий суддя, при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахував того, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає разом зі своїми батьками, раніше не судимий, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про місце їх проживання та перебування, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може знищити чи сховати речові докази, зокрема викрадене у потерпілих майно, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних з метою зміни останніми своїх показів на його користь, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення чи схову речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що в кримінальному провадженні відсутні будь які докази, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами: протоколами огляду місця події від 17.04.2019 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 26.09.2019 року, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність доказів для затримання ОСОБА_7 та оголошення йому підозри, з чим погоджується апеляційний суд.

До того ж, слід зазначити, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування, вплив на потерпілих та свідків, знищення чи схову речей, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, відсутність судимостей та відомостей про причетність до інших кримінальних правопорушень, не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 березня 2020 року включно, без можливості внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4