Справа № 159/1090/20
Провадження № 1-кп/159/202/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 05 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гончий Брід Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, розлученого, працюючого токарем у Локомотивному Депо «Ковель», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 04 лютого 2020 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи всередині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої суперечки з ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно з прикладенням фізичної сили стиснув руками шию потерпілої, після чого утримуючи її за шию умисно штовхнув останню в бік розкладного дивану, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді ушкодження капсульно-зв`язкового апарату шийного та верхньо-грудного відділів хребта, синця бокової поверхні шиї справа, які згідно висновку експерта № 37 від 07.02.2020 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії - легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та по суті пред`явленого обвинувачення показав, що дійсно з потерпілою, яка є його колишньою дружиною проживає в одному будинку. Протягом п`яти останніх років перебувають між собою в неприязних стосунках із-за непоодиноких конфліктів,які виникають з різних причин.

Про події, які відбулись 04 лютого 2020 року в їх помешканні пояснити нічого не може, оскільки він особисто будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав. На його переконання остання оговорює його. При яких обставинах вона отримала тілесні ушкодження йому не відомо.

Незважаючи на невизнання своєї провини винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд відносить до належних, допустимих та покладає їх в основу обвинувального вироку.

Так в судому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно вона є колишньою дружиною обвинуваченого, з яким розлучена і за рішенням суду вселена в будинок. Перебуває з обвинуваченим в неприязних стосунках із-за негативної поведінки останнього до неї. Він протягом останніх років постійно вчиняє сварки, створює конфлікті ситуації, були непоодинокі випадки нанесення їй тілесних ушкоджень.

Потерпіла ствердила, що вона з обвинуваченим спільного господарства не веде і вони не мають спільного бюджету проживають кожен у своїй кімнаті.

04 лютого 2020 року, біля 11 год., коли вони обоє перебували в одній кімнаті то між ними в черговий раз виник конфлікт, оскільки обвинувачений вимагав від неї надати йому платіжні документи за комунальні послуги. Коли вона йому в цьому відмовила то останній умисно схопив її руками за шию із силою її стиснув та умисно штовхнув її, в результаті чого вона після падіння отримала тілесні ушкодження. Після завершення конфлікту стан її здоров`я значно погіршився, а тому вона зателефонувала дітям та повідомила про конфлікт, які порекомендували звернутись до лікаря. Близько 16 год. вона звернулась до лікаря, яким зафіксовано отримані тілесні ушкодження, а трохи пізніше звернулась до органу поліції з відповідною заявою.

Свідок ОСОБА_6 показала, що є невісткою сторін кримінального провадження. Ствердила, що обвинувачений час та безпричинно створює конфлікті ситуації, ображає потерпілу, були випадки коли наносив тілесні ушкодження останній.

З приводу висунутого обвинувачення свідок показала, що вона не була очевидцем цих подій, однак категорично ствердила, що напередодні, у вечірній час, потерпіла перебувала разом з нею в квартирі і на її тілі будь-яких тілесних ушкоджень не було .Наступного дня вона дізналась від потерпілої, що обвинувачений під час конфлікту умисно наніс тілесні ушкодження з приводу яких вона звернулась до медичного закладу. Свідок показала також, що через два дні після цих подій вона бачила потерпілу і на тілі останньої (руці та шиї) були видимі тілесні ушкодження.

Об`єктивність показань потерпілої та свідка підтверджено також і висновком судової-медичної експертизи відповідно до якого на тілі потерпілої виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: ушкодження капсульно-зв`язкового апарату шийного та верхньо грудного відділів хребта, синця бокової поверхні шиї справа та синця правого ліктя, що утворитись від дії тупих твердив предметів, можливо від ударів, стискання руками людини і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: ушкодження капсульно-зв`язкового апарату шийного та верхньогрудного відділів хребта;синець бокової поверхні шиї справа.

В ході проведення слідчого експерименту з участю потерпілої із залученням судово-медичного експерта потерпіла на місці показала і розказала про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень, відтворивши події, які мали місце 04.02.2020 року.

Присутній при цьому судово-медичний експерт вказав, що відмічені у висновку експерта тілесні ушкодження могли утворитись в час та при обставина, які продемонстровані потерпілою.

Про скоєння обвинуваченим неправомірних дій свідчить також і заява потерпілої до органу поліції безпосередньо після отримання нею тілесних ушкоджень, на підставі якої 05.02.2020 року були внесені відомості до ЄРДР 05.02.2020 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Таким чином, даючи аналіз наведене вище доказам у їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто в умисному завданні потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і вірною кваліфікацією дій обвинуваченого на досудовому слідстві за вказаним законом.

Наведені вище докази є об`єктивними, співмірними між собою, підтверджують один одного і не містять суперечностей.

З цих підстав до показань обвинуваченого слід віднестись критично. На переконання суду ці показання є надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам по справі та даними з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить, а до пом`якшуючої відносить - притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого вперше.

Призначаючи покарання в межах санкції закону за яким обвинувачений притягується до відповідальності, суд враховує також позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, те що він має постійне роботи, та обставини, які склались між ними, як колишнього подружжя.

З цих підстав суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу, яке на переконання суду буде виваженим та справедливим і відповідатиме фактично скоєному.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК Українита призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 1020 грн. (одну тисячу двадцять грн.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1