Дата документу 07.04.2020 Справа № 322/250/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/250/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/440/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 червня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч. 2, 3 ст.187, ч.3 ст.263 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції з приміщенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

захисника - адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6 .

Начальник Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 березня 2020 року, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, проте не доведено наявність ризику, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також не доведено неможливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 від 19 березня 2020 містило посилання на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які підтверджуються таким.

По - перше, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і можливого покарання, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, що в подальшому вплине на хід проведення досудового розслідування та унеможливить проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і таким чином може вплинути на повне, об`єктивне та швидке проведення досудового розслідування. Про вказаний ризик свідчить той факт, що ОСОБА_6 з місця вчинення ним злочину втікав разом з іншими співучасниками на автомобілі, який переслідували співробітники поліції.

По - друге, вчинений ОСОБА_6 злочин свідчить про велику соціальну небезпеку його для громадян та суспільства в цілому, про необхідність його повної ізоляції, щоб захистити громадян, суспільство, державу від його злочинних посягань. Дані відомості об`єктивно свідчать про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень). Підтвердженням вказаного ризику є наявність у ОСОБА_6 судимостей.

Так, як вбачається з довідки про наявність судимостей у ОСОБА_6 , останній раніше засуджений: 18 червня 2018 року Амур-Нижньодніпровським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст.263 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім того, 18 жовтня 2019 відносно ОСОБА_6 до Кобеляцького районного суду Полтавської області направлено обвинувальний акт за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих насильницьких злочинів, знову притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів. Вказане свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та існування ризику того, що він буде вчиняти нові умисні злочини, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

На думку прокурора, висновок слідчого судді про те, що належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування забезпечить запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є хибним та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного.

Крім цього, слідчим суддею належним чином не взято до уваги доводи прокурора про те, що за аналогічних обставин, цим же складом суду 10 березня 2020 у справі №322/250/20 у межах кримінального провадження №0000059 від 08 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, відносно ОСОБА_10 , який втікав від співробітників поліції на автомобілі разом з ОСОБА_6 , задоволено клопотання слідчого від 09 березня 2020року про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказував, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою, прибувши 08 березня 2020 року, близько 08 години 30 хвилин, на вул. Центральну, 2 в с. Трудове Новомиколаївського району Запорізької області, де, діючи згідно із заздалегідь обмовленим планом, виконуючи відведену роль, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи спільний з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до приміщення автоматичної телефонної станції дільниці мережі доступу № 342/3 м.Оріхів Запорізької філії ПАТ "Укртелеком", розташованої за вищевказаною адресою, де залишився спостерігати у машині, з метою недопущення перешкоджання реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою. У подальшому, ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа, шляхом зриву скоби кріплення навісного замка на вхідних дверях, та подальшого злому міжкімнатних дверей, проникли до приміщення автоматичної телефонної станції дільниці мережі доступу № 342/3 м. Оріхів Запорізької філії ПАТ "Укртелеком", звідки намагалися здійснити крадіжку чотирьох плат РСЛО з третього статива АТСК-50/200, загальною вартістю 745 гривень 22 копійки, які належать ПАТ "Укртелеком", але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були застигнуті безпосередньо на місці вчинення злочину працівником поліції - начальником СКП Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 . Одразу після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та з невстановленою слідством особою зникли з місця вчинення злочину на автомобілі OPEL VECTRA, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У результаті своїх злочинних дій, що виразилися у незакінченому замаху на крадіжку чотирьох плат РСЛО з третього статива АТСК-50/200, які належать ПАТ "Укртелеком", ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа не довели свій умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тим самим намагалися спричинити вказаному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 745 гривень 22 копійки. За даним фактом 08 березня 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, також 08 березня 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

19 березня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у здійсненні замаху на вчинення умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, знаходячись на волі, він зможе переховуватися від органів досудового розслідування, що в подальшому вплине на хід проведення досудового розслідування та унеможливить проведення слідчих (розшукових) дій та може вплинути на повне, об`єктивне та швидке проведення досудового розслідування. Про вказаний ризик - переховування від органів досудового розслідування, насамперед свідчить той факт, що ОСОБА_6 з місця вчинення ним злочину втікав на автомобілі. Вчинений ОСОБА_6 злочин свідчить про велику соціальну небезпеку його для громадян та суспільства в цілому, про необхідність його повної ізоляції, щоб захистити громадян, суспільство та державу від його злочинних посягань. Дані відомості свідчать про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень). Підтвердженням вказаного ризику є наявність у ОСОБА_6 судимості - 18 червня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, ч. 2, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; а також тим, що 18 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_6 до суду направлено обвинувальний акт за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_6 не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти нові умисні злочини, зокрема корисливої спрямованості.

Як зазначав слідчий, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з таких підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, існує ризик того, що підозрюваний може залишити місце свого проживання і, таким чином, буде переховуватися від органів досудового розслідування; особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; відомостями з протоколу впізнання особи за фотознімками.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду прокурором не доведено. При цьому слідчий суддя обґрунтовано послався на усталену практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного (його моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його соціальний статус, наявність соціальних зв`язків, майновий стан, а також те, що ОСОБА_6 хоча і притягувався раніше до кримінальної відповідальності та не має постійного місця роботи, проте має сім`ю, в якій є неповнолітня дитина, має постійне місце проживання, проживає за рахунок тимчасових заробітків, які являються єдиним засобом до існування його сім`ї. Також слідчий суддя прийняв до уваги поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що останній, дізнавшись про те, що його підозрюють у вчиненні злочину, сам вийшов на зв`язок зі слідчим, прибув до Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області у встановлені слідчим дату та час, отримав повідомлення про підозру, з`явився за викликом до слідчого судді, а також бажає співпрацювати зі слідством та дати показання.

Також слідчий суддя вказав на недоведеність неможливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді прокурором не спростовані.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи якимось чином перешкоджає кримінальному провадженню, немає.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе запобігти встановленому ризику, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Начальник Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 березня 2020 року, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4