Справа № 509/5438/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0001575 від 26.09.2019 року та №0001795 від 06.11.2019 року з обвинувальними актами за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глинянка Барського району Вінницької, області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В січні місяці 2019 року, в вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна направився до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов на не огороджену ділянку ОСОБА_5 та опинившись на городі помітив металеві труби які лежали на землі. Переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими ніким та його злочинному наміру ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав металеві труби довжиною 3 метра , у кількості 3-х одиниць, вартістю 65 грн. за один метр на загальну суму 585 грн. чим спричинив останньому шкоду, в сумі 585 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, в кінці січня місяця 2019 року, в вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна направився до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов на не огороджену ділянку ОСОБА_5 та опинившись на городі помітив металеві труби які лежали на землі. Переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими ніким та його злочинному наміру ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав металеві труби довжиною 3 метра , у кількості 4-х одиниць, вартістю 65 грн. за один метр на загальну суму 780 грн. чим спричинив останньому шкоду, в сумі 780 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім цього, на початку лютого місяця 2019 року, в вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна направився до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу повторно зайшов на не огороджену ділянку ОСОБА_6 та опинившись на городі помітив металеві тиски які лежали на землі. Переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими ніким та його злочинному наміру ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав металеві тиски, чим спричинив останньому шкоду, в сумі 1500 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім цього, в кінці лютого місяця 2019 року, в вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна направився до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу повторно зайшов на не огороджену ділянку ОСОБА_6 та опинившись на городі помітив металеві труби які лежали на землі. Переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими ніким та його злочинному наміру ніхто не зможе перешкодити, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав металеву арматуру, а саме 50 кг., вартістю 5 гривень, за один кг., чим спричинив останньому шкоду, в сумі 250 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За сукупністю скоєного ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєних ним злочинах щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з заявами, відповідно до яких просили суд розглядати справу у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в порядку ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні ОСОБА_4 злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_4 двічі був засуджений/ але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не одружений, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшують покарання:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази слід вважати повернутими потерпілим.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.1 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити 2 (два) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази вважати повернутими потерпілим.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1