Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/367/20
У Х В А Л А

11.03.2020м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернувся з погодженим заступником керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотанням про арешт майна, яке вилучене під час проведення обшуку, у кримінальному провадженні, внесеному 20.12.2019 до ЄРДР за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Клопотання мотивує тим, що в порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» у м. Красилові діють пункти розповсюдження електронних лотерей, які функціонують під маркування (вивісками) УНЛ, де фактично організовано діяльність гральних закладів.

Згідно рапорту оперуповноваженого СКП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 встановлено, що 03.03.2020, о 17.31 год., на лінію «102» надійшло повідомленням від гр. ОСОБА_6 , про те, що в м. Красилові, навпроти автовокзалу, розміщено незаконний гральний зал по АДРЕСА_1 , у якому функціонують гральні автомати.

В ході досудового розслідування, з показів ОСОБА_6 встановлено, що 03.03.2020, остання відпочивала в кафе, яке знаходиться неподалік автостанції м. Красилів. В цей час, ОСОБА_6 вийшла на вулицю та побачила, що невідомі особи, стукають у двері приміщення, у якому раніше знаходились гральні автомати, де особам відчиняють двері та пускають у дане приміщення. Пізніше, ОСОБА_6 мала намір зайти у вище вказане приміщення, де до останньої вийшов невідомий чоловік, який повідомив, що приміщення зачинене.

Встановлено, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 , згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202817589 від 03.03.2020 зареєстровано на ТОВ «Хмельницьктранс», де може функціонувати гральний зал, в якому займаються гральним бізнесом.

09.03.2020 о 12.00 год. до Красилівськського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» від працівника департаменту внутрішньої безпеки ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено функціонування грального закладу.

Виїздом СОГ Красилівського ВП за адресою м. Красилів, вул. Булаєнка, 13, підтверджено заявлену подію функціонування грального закладу із відповідним використанням у вказаному приміщенні комп`ютерного обладнання.

09.03.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено шість системних блоків із маркувальним позначенням «DELL», два монітори марки виробника «EIZO», чотири монітори із маркувальним позначенням «FUJITSU SIEMENTS», WI-FI роутер із маркувальним позначенням 17558, роутер із маркувальним позначенням PU-1501 ВД.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилучених речей під час проведеного обшуку, який мав місце 09.03.2020 за адресою: м. Красилів, вул. Булаєнка, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, належить арештувати вказане майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання не підтримав. Пояснив, що ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 10.03.2020 відмовлено у клопотанні слідчого у наданні дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, по кримінальному провадженню внесеному 20.12.2019 до ЄРДР за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. А тому відсутні підстави для задоволення клопотання.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував клопотання, слідчий суддя встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п.п.1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

В силу ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В силу п.п.1, 2, 3-1) ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як вказано у клопотанні 09.03.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено шість системних блоків із маркувальним позначенням «DELL», два монітори марки виробника «EIZO», чотири монітори із маркувальним позначенням «FUJITSU SIEMENTS», WI-FI роутер із маркувальним позначенням 17558, роутер із маркувальним позначенням PU-1501 ВД.

Вказана слідча дія виконана без наявної ухвали суду на проведення обшуку житла та іншого володіння особи.

10.03.2020 ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, у зв`язку із відсутністю невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Клопотання слідчого про накладення арешту на виявлене та вилучене майно 09.03.2020 в ході проведення обшуку, задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обшук був проведений слідчим ОСОБА_3 без ухвали слідчого судді, і ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.03.2020 було відмовлено слідчому ОСОБА_3 у задоволенні клопотання, поданому відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчий ОСОБА_3 провів обшук без санкції слідчого судді, а тому, вилучене майно, яке було отримано в результаті незаконного обшуку, не може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя доходить висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий не довів необхідність арешту вилученого майна, який не може бути використаний як доказ, при цьому, слідчий суддя враховує обставини, передбачені п.п.1, 2, 3-1) ч. 2 ст. 173 КПК України, які мають місце у даній справі, і вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню у порядку, передбаченому статтею 255 КПК України.

Оскільки, тимчасово вилучені 09.03.2020 в ході проведення обшуку за адресою: м. Красилів, вул. Булаєнка, 13, шість системних блоків із маркувальним позначенням «DELL», два монітори марки виробника «EIZO», чотири монітори із маркувальним позначенням «FUJITSU SIEMENTS», WI-FI роутер із маркувальним позначенням 17558, роутер із маркувальним позначенням PU-1501 ВД є недопустимими доказами, вони не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України не можуть бути використані, як докази, а тому, відсутні підстави для накладення на них арешту в порядку ч. 3 ст. 170 КПК України.

Крім цього, не підтримання слідчим свого клопотання у судовому засіданні також є підставою для відмови у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000038 від 20.12.2019 про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1