Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/93/19
Провадження № 1-кп/499/12/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського районну Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000339 внесеного до ЄРДР від 16.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханське Ширяївського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого по найму, раніше не судимого в силу ст.89 КК України у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року приблизно о 09:00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що на території колишнього гарману знаходиться зерно соняшника, яке належить потерпілому ОСОБА_6 (оскільки працював у нього по найму), маючи вільний доступ, заїхав на територію колишнього гарману, який розташований на околиці с. Малігонове Ширяївського району Одеської області на гужовій повозці, та упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою тазу, самостійно навантажив на гужову повозку зерно соняшнику сорту «Равелін» вагою 170 кг. з метою його крадіжки, де обвинувачений був затриманий на місці злочину потерпілим ОСОБА_6 , не довівши свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1733,00 (одна тисяча сімсот тридцять три) гривні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, надав суду покази, які відповідають вищенаведеним обставинам, при цьому не оспорюючи ні мету ні спосіб вчинення злочину, зазначив, що дійсно на початку осені у 2018 році, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи у користуванні гужову повозку, яка належить його батькові, достовірно знаючи, що на території колишнього гарману є насіння соняшнику, яке належить потерпілому, розуміючи, що це є протиправним, сам поїхав на повозці до гарману та користуючись тазом, який був у повозці, насипав у повозку насіння соняшнику, після чого його викрив потерпілий, який приїхав на автомобілі та застав його на місці скоєння злочину. Вказав, що розкаюється, розуміє протиправність своїх дій.

Потерпілий у дане судове засідання не з`явився, проте його адвокат надала до суду клопотання про слухання справи у їх відсутність. Раніше, потерпілий у судовому засіданні надав покази, відповідно до яких, 15.09.2018 року він, перебуваючи за місцем свого мешкання, помітив, як в сторону колишнього гарману, де він зберігає своє майно у вигляді насіння соняшнику, поїхала гужова повозка, та оскільки він підозрював, що у нього там хтось систематично здійснює крадіжки, оскільки до гарману є вільний доступ, він почекав якийсь час та поїхав на машині до гарману, де побачив обвинуваченого та ще одну особу, яка втекла (впевнений, що то був ОСОБА_7 ), а також повозку, в якій знаходилося його насіння соняшнику, тобто викрив обвинуваченого на місці злочину, а потім викликав поліцію. Вказав, що обвинувачений був не один, він неодноразово вже вчиняв побідні крадіжки, однак не був викритий, також зазначив, що наразі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, однак в подальшому буде звертатися до суду в порядку цивільного судочинства, викрадене майно йому повернуто, просив призначити обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення та по всій суворості закону.

Разом з тим, суд відхиляє покази потерпілого в частині зазначення, що обвинувачений діяв у змові ще з однією особою, оскільки ні під час досудового розслідування, ні при розгляді справи в судді не представилося можливим підтвердити посилання потерпілого про вчинення крадіжки групою осіб, що також підтверджується дослідженою постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до якої не встановлено слідів, які б могли підтвердити або спростувати факт вчинення крадіжки зерна соняшнику належного ОСОБА_6 двома особами, при цьому дана постанова потерпілим оскаржена не була.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності його позицій, йому роз`яснено про позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 щодо викрадення майна ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.185 КК України доведеною, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, яке належало ОСОБА_6 (крадіжка), у зв`язку із чим суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд у відповідності до Кримінального Кодексу України виходячи із загальних засад призначення покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та досудову доповідь складену відносно обвинуваченого.

У відповідності до ст.66 КК України суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, працює по найму, характеризується задовільно, має на утриманні двох дітей, матеріальна шкода завдана злочином відшкодована, а також звертаючи увагу на досудову доповідь на обвинуваченого, суд приходить до переконання, що обвинуваченому потрібно призначити міру покарання в межах строку, визначеного санкцією ч.1 ст.185 КК України з урахуванням положення ч.3 ст.68 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 с.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області. У разі тримання обвинуваченого під вартою, строк оскарження вироку суду відраховується з моменту вручення обвинуваченому копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1