ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 654/574/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/114/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду в кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000247 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 980 000 грн..
Встановлено строк дії запобіжного заходу до 03.04.2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за наступних обставин.

Так, в період часу з 21.01.2019 по 16.02.2019, маючи корисливий умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, повторно, шляхом обману, створив умови для продажу соняшникового насіння, власником якого є ОСОБА_10 , а саме: повідомив останній інформацію про намір ОСОБА_9 , придбати у ОСОБА_10 , насіння соняшника вагою 52 450 кілограм по ціні 24 тисячі гривень за одну тону, тобто на суму 1 258 800 гривень; при цьому повідомив потерпілому ОСОБА_9 , що ОСОБА_10 , має намір продати йому насіння соняшника, вагою 52 450 кілограм, за ціною 19 тисяч гривень за одну тону, тобто на загальну суму 996 633 гривень, тим самим створив вигідні умови для реалізації вказаного насіння, у яких запевнив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_8 , 16.02.2019, близько 18:00 годин, перебуваючи поблизу вагової, розташованої за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, село Добропілля, вул. Центральна № 42, після закінчення заповнення вантажних автомобілів соняшниковим насінням отримав від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 980 000 гривень, після чого поклав їх до салону автомобіля «Audi А6», який перебував у розпорядженні ОСОБА_8 .. Надалі, вдаючи, що планує розрахуватись за насіння соняшника зі ОСОБА_10 , відвіз останню до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 та шляхом обману змусив ОСОБА_10 залишити салон автомобіля, а сам зник з місця кримінального правопорушення разом з грошима, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 980 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тим самим позбавив потерпілого ОСОБА_9 можливості розрахуватись зі ОСОБА_10 за насіння соняшника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, шо слідчим суддею не дотримано вимоги ст.178 КПК України, оскільки, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, мають бути враховані вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, репутація, майновий стан, наявність судимостей. В обгрунтування доводів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Херсоні, проживає із дружиною та двома дітьми, працює теслею на будівництві, в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Крім того, не прийнято до уваги, що ОСОБА_8 частково визнав себе винним в інкримінованому злочині. Не погоджується з розміром коштів, заволодіння якими йому ставиться в провину, оскільки вважає, що коштами заволоділа свідок у справі. Підозрюваний постійно проживає на території Херсонської області та за її межі не виїжджав. Твердження сторони обвинувачення про те, що він перебував у розшуку жодними належними доказами не підтверджено. Таким чином, слідчим суддею неправильно оцінено обґрунтованість підозри, прокурором не доведено наявність ризиків незаконного впливу підозрюваним на свідків та ухилення від органів досудового розслідування. Вважає незаконною ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави, оскільки такий висновок суперечить вимогам ч.4 ст.182 КПК України, не враховано сімейний та майновий стан підозрюваного та застосовано непомірний розмір застави. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. В разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160 грн..

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

04.02.2020 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст.207 КПК України та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.02.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 18.02.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 18.02.2049; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 19.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.03.2019.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину.
На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, де перевіряється достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності особи до вчинення злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.
Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, але притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у тому числі за шахрайство.
Відповідно до наявних в матеріалах провадження доказів, 22 березня 2019 року ОСОБА_8 оголошено в розшук, оскільки 15.03.2019 року та 19.03.2019 року на адресу ОСОБА_8 було направлено повістки про виклик до слідчого для вручення підозри, які повернуто недоставленими, за виїздом за місцем проживання підозрюваного оперуповноваженими було встановлено його відсутність, в результаті чого 22.03.2019 року його було оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного.
04.02.2020 року відновлено досудове розслідування у зв`язку із встановленням місця знаходження ОСОБА_8 та його затримання.
Враховуючи викладене, існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тобто наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та забезпечити його належну процесуальну поведінку,що в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме на підставі обґрунтованості підозри, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_8 , його неналежної процесуальної поведінки, яка була спрямована на переховуваннявід органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання вказаного ризику необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисника на те, що у кримінальному провадженні створено штучні обставини і ОСОБА_8 не ухилявся від органів досудового розслідування, спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, рапортами оперуповноважених, які не виявили ОСОБА_8 за місцем його проживання.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, востаннє у 2013 році, але належних висновків до себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти власності, що свідчить про його негативну репутацію.
А отже з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що йому загрожує, ризик ухилення від органів досудового розслідування та суду, є доведеним.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 на обліку у Херсонській міській психоневрологічній поліклініці не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР не перебуває, одружений, має на утриманні двох дітей. На ці ж обставини посилається в апеляційній скарзі захисник, як на доведеність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_8 , крім того вказує на те, що він працевлаштований теслею.
Колегія суддів дійшла висновку, що наявність родинних зв`язків у підозрюваного не є запорукою дотримання ним належної процесуальної поведінки, оскільки така обставина не мала жодного запобіжного стримуючого впливу на нього як при вчиненні злочину, в якому він підозрюється, так і в подальшому ухиленні від органів досудового розслідування.
Доводи захисник про працевлаштування підозрюваного ОСОБА_8 , жодними доказами не підтверджено.
Зважаючи на характер та ступінь тяжкість вчиненого злочину, підтверджено те, що підозрюваний ОСОБА_8 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, спрямованої на особисте збагачення злочинним шляхом.
Вказівки захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 частково визнає себе винним у вчиненні злочину, про незгоду з розміром грошових коштів, який ставиться йому в провину, оскільки їх отримала свідок у справі, не приймаються до уваги, оскільки такі обставини підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.
Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Також, враховуючи положення ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 980 000 грн., який є співрозмірним збиткам, завданим злочином.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.п.1-3 ч.5 ст.182 КПК України.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що слідчим та прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею ризики підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Інші доводи сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність та обґрунтованість постановленої ухвали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Виходячи з викладеного, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або зменшення розміру застави в разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 980 000 грн. без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4