Справа № 304/1983/19 Провадження № 1-кп/304/283/2019
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

27 грудня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000410 від 26 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 12 грудня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000410 від 26 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою від 20 грудня 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити справу до судового розгляду, а також подала клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вирішення вказаних питань залишив на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у проти задоволення клопотання прокурора заперечив, оскільки, на його думку, таке є необґрунтованим. Також просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав позицію прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень частин 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що обвинуваченим є особа, щодо якої законом вимагається складання досудової доповіді, суд вважає необхідним зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та направити таку до суду в строк до 20 січня 2020 року.

Що стосується клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, то суд приходить до такого.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 176 цього Кодексу запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 26 вересня та 08 жовтня 2019 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 та № 0000421 відповідно.

09 та 30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 06 грудня 2019 року (включно) із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн.

Крім цього встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2019 року продовжено строк тримання під вартою до 09 січня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011 р).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р, § 57).

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке може бути призначено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що зокрема 09 та 30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 вже було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, а 16 грудня 2019 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов на розгляд до суду, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує зазначені прокурором у клопотанні ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань під час допиту у судовому засіданні, оскільки потерпілими є його батьки, а батько до того ж є особою з інвалідністю ІІ групи.

Також судом враховується те, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, у нього відсутні постійні заробітки, розлучений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, навпаки, найближчі люди, що й утворюють його родину є потерпілими у обох кримінальних правопорушеннях, а відтак й існує високий ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчинити новий злочин.

Таким чином, наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, дає підстави суду для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 саме у виді тримання під вартою.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. У пункті 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд, з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину, у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, суд враховує як характер кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу обвинуваченого, виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, а також сприяння органам досудового розслідування та те, що він брав участь у антитерористичній операції на Сході країни, вважає, що достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків буде передбачений цим Кодексом розмір у вигляді шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126 120 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Керуючись ст. 5 п. 1 пп. «с» Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 29 Конституції України, статтями 177, 182, 183, 186, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України в Перечинському районному суді в залі суду на «20» січня 2020 року на «11:30» год.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 25 лютого 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 126 120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу прокурора чи суду;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Доручити начальнику Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України скласти та подати суду в строк до 20 січня 2020 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати Перечинському РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України для виконання в частині складання досудової доповіді.

Дата закінчення дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу 25 лютого 2020 року.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1