Справа № 444/1134/20
Провадження № 1-кп/444/202/2020
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
11 червня 2020 року , Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Жовква Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 29.04.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
18.05.2020 року до Жовківського районного суду Львівської області для розгляду по суті поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України .

18.05.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 з прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури уклав угоду про визнання винуватості .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду , оскільки така підписана добровільно, відповідає всім нормам, враховуючи ст.61 Конституції України , вважає що угода підлягає затвердженню.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повідомив що він дійсно притягався до адміністративної відповідальності , призначену міру стягнення судом виконав повністю. Просив суд затвердити угоду укладену 18.05.2020 року між ним та прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури про визнання винуватості .

Захисник підтримав думку обвинуваченого та просив суд затвердити угоду укладену 18.05.2020 року між ним та прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури про визнання винуватості .

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 18.05.2020 року, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 та п.3 ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна праворва кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди , а також умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Так, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справах «Сергій Золотухін проти Росії», «Ігор Тарасов проти України» (рішення від 10 лютого 2009 року та 16 червня 2016 року), було встановлено порушення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Протокол № 7) у зв`язку з притягненням осіб до кримінальної відповідальності після накладення на останніх адміністративного стягнення фактично за те саме діяння. ЄСПЛ констатував, що ст. 4 Протоколу № 7 слід розуміти як заборону переслідування або судового розгляду іншого «правопорушення», якщо воно виникає з ідентичних фактів або фактів, однакових по суті.

Водночас згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною в рішенні його Великої Палати від 15 листопада 2016 року у справі «А та Б проти Норвегії», держави повинні мати можливість законно обрати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи. У згаданій справі ЄСПЛ не знайшов порушень ст. 4 Протоколу № 7, оскільки застосування подвійних видів штрафів до заявників здійснювалося належним чином, передбачалось у рамках однієї з процедур, які були тісно пов`язаними між собою за своєю суттю та в часі. Як зазначено у вказаному рішенні, ст. 4 Протоколу № 7 не виключає проведення подвійного провадження (у рамках кримінального та адміністративного права) у разі виконання певних умов. Зокрема, для того, щоб не відбулося забороненого подвійного засудження чи покарання, провадження мають бути об`єднані на комплексній основі та утворювати єдине ціле. Наведене означає не тільки те, що мета й засоби, які використовуються для її досягнення, мають доповнювати одне одного за своєю суттю і бути пов`язані в часі, але й те, що можливі наслідки такого правового реагування на відповідну поведінку повинні бути пропорційними та передбачуваними для осіб, яких вони стосуються.

Як вбачається із наданих пояснень обвинуваченим ОСОБА_6 та обвинувального акту, останній усвідомлював необхідність виконання постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 03.05.2019 року , не заперечив що стягнення призначене постановою суду,яке він виконав .

Згідно висновку об"єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №612/712/16-к провадження №2149кмо18 вбачається, що притягнення до кримінальної відповідальності , зокрема за ухилення від виконання покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, котру вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП (керування автомобілем особою, позбавленою права керування транспортними засобами), виключається у випадку, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на суспільно небезпечну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи; встановлені факти, які двічі призвели до притягнення до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка у кримінальному провадженні по суті стосувалася тих самих фактів, що досліджувались у провадженні про адміністративне правопорушення, і значну їх частину покладено в обґрунтування кримінального обвинувачення. У цьому випадку обвинувачення є несумісним із гарантіями, передбаченими у ст.4 Протоколу № 7, а ухвалення обвинувального вироку суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК України.

Крім цього, згідно роз`яснень у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року зазначено, що якщо обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена. У такому випадку суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування або призначає судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку.

За таких обставин у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 18.05.2020 року між прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.26, ст.ст. 314-317, 372, ч.2 ст. 469, п.1 та п.3 ч.7 ст. 474 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В :
Відмовити в затвердженні Угоди про визнання винуватості, укладеної 18.05.2020 року між прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 29.04.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1