24.06.2020 Провадження № 1-кп/331/130/2020
Єдиний унікальний номер 331/1399/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м.Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не
працюючої, незаміжньої, яка зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1 , раніше засудженої:
1) 23.05.2002 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1, 75, 76 КК України до
1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 14.08.2002 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
3) 28.10.2005 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;
4) 14.11.2006 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 21.05.2008 р. умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 17 днів;
5) 06.08.2009 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.301 ч.2, 301 ч.3, 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
6) 09.12.2009 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.309 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 12.08.2013 р. умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 8 днів;
7) 20.04.2016 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
8) 27.10.2016 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
9) 11.04.2017 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
10) 09.06.2017 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років
4 місяців позбавлення волі, 11.06.2018 р. звільнена від відбування покарання за станом здоров`я на підставі ч.2 ст.84 КК України ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.05.2018 р.,
11) 06.09.2019 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.15 ч.2, 185 ч.2, ст.185 ч.2,
70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.84 ч.2 КК України в
зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою звільнена від відбування покарання до одужання,
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,
ОСОБА_7 , будучи раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочини за наступних обставин.
- масло «Селянське «Волошкове поле» у кількості 3 одиниць вартістю 71 грн. 99 коп. за одну одиницю товару на суму 215 гривень 97 коп. без урахування ПДВ,
чим намагалася спричинити ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 215 гривень 97 коп., але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки вона була затримана з викраденим товаром працівником охорони супермаркету після проходження касової зони та в подальшому передана працівникам поліції.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні злочину визна-ла в повному обсязі, пояснила про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, вик-ладених в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинуваче-ної, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинувачену та стосуються речових доказів.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеного до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка його вчинила, вчиненого повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання,передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь завершеності злочину, об`єм обвинувачення, майнова шкода відшкодо-вана шляхом повернення викраденого майна, обставини, що пом`якшують покарання, особу вин-ної, яка на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, але перебуває на обліку в наркологічному диспансері, в період з 15.03.2017 р. по 10.04.2017 р. добровільно пройшла курс лікування від наркоманії, є інвалідом 2-ї групи, але раніше неодноразово була засуджена за скоєння корисливих злочинів та знову скоїла злочин, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинува-ченої без ізоляції від суспільства,та вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі, підстав для її звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, а також для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.09.2019 р. ОСОБА_7
засуджена за ст.15 ч.2, 185 ч.2, ст.185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбав-лення волі, в тому числі за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.06.2017 р., на підставі ст.84 ч.2 КК України в зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою звільнена від відбування покарання до її одужання. Враховуючи, що інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинила 04.03.2019 р., тобто до постановлення вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.09.2019 р., у зв`язку з чим суд застосовує положення ч.4 ст.70 КК України.
Разом з тим, на момент розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 захворіла на тяжку хворобу, встановлений діагноз: незрослий перелам, псевдоартроз верхньої третини лівого стегна, різко виражена комбінована контрактура лівого кульшового суглобу; посттромбофлебічна хвороба нижніх кінцівок, змішана форма, варикозна хвороба нижніх кінцівок, хронічна лимфове-нозна недостатність в стадії декомпенсації, индуктивно-виразкова форма, різко виражене обмежен-ня функцій пересування; трофічна виразка лівої голені; нейропатія правого малоберцового нерву, виражений парез стопи.
Згідно довідки серія 12 ААБ № 651256 від 11.12.2019 р. ОСОБА_7 є інвалідом другої групи загального звхворювання, інвалідність встановлена до 01.01.2021 року.
Суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про те, що в умовах перебування під
вартою належної медичної допомоги ОСОБА_7 , яка має тяжку хворобу, отримати не зможе, тобто, з урахуванням наданих медичних документів, наявна в обвинуваченої хвороба перешкоджа-тиме її відбуванню покарання у вигляді позбавлення волі, а також може призвести до серйозного погіршення її здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Перебування хворої особи під вартою, де вона не має можливості отримати необхідну медичну допомогу, може свідчити про порушення статті 3 Європейської конвенції з прав людини, оскільки така особа фактично піддається катуванням и нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Так, відповідно до прецедентної практики Європейського суду ненадання належної медичної допомоги може подавати звернення, яке несумісне зі статтею 3, про що зазначено в рішеннях ЄС «Єрмоленко проти України», «Ільхан проти Турції», «Мельник проти України», «Мельник проти України», та інших рішеннях.
Відповідно до ч.3 ст.50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань особі або принизити людську гідність.
Частиною 2 ст.84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ч.4 ст.84 КК України у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, завдана шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, у сукупності з відомостями про наявність тяжкої хвороби, встановлення інвалідності до 01 січня 2021 року, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від призначеного вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі на підставі положень ч.2 ст.84 КК України, з урахуванням положень ч.4 ст.84 КК України до її одужання.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- викрадене майно, яке передано представнику потерпілого на відповідальне зберігання, слід залишити ТОВ «Сільпо-Фуд» за належністю;
- диск із записом із камер відеоспостереження слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_8 винною у скоєнні злочину, передбаченому ст.15 ч.2,
185 ч.2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суво-
рого покарання більш суворим, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м.За-
поріжжя від 06.09.2019 р., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня фактичного затримання.
На підставі ч.2 ст.84 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування пока-рання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою до її одужання.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- викрадене майно, яке передано представнику потерпілого на відповідальне зберігання, - залишити ТОВ «Сільпо-Фуд» за належністю;
- диск із записом з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_9