Справа № 584/1499/19
Провадження №1-кп/584/17/20
УХВАЛА

01.06.2020 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000114 від 14 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

У провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 5 червня 2020 року, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачуються у вчинені тяжких злочинів, відсутні, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 28 грудня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2020 року, строк якого продовжено до 5 червня 2020 року на підставі ухвали судді Путивльського районного суду Сумської області від 14 лютого 2020 року та 8 квітня 2020 року.

Частиною третьою ст.331 КПК України встановлено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване до обвинуваченого. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Отже, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому.

Норми ч.3 ст.185 КК України передбачають відповідальність за скоєння злочину, який за змістом ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

Зважаючи на те, що запобіжний захід був обраний ОСОБА_4 під час провадження за ч.3 ст.185 КК України, беручи до уваги характер злочинного діяння, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначених злочинів, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи триває, свідків не допитано, а отже ризики, що були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 28 грудня 2019 року, не припинили своє існування на теперішній час.

Крім того, під час розгляду в суді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, останній 11 жовтня 2019 року вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який є тяжким. Свою вину у вчиненні цього злочину обвинувачений визнав у судовому засіданні. З огляду на це суд дійшов висновку про продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого на те, що його брат особа з інвалідністю, потребує постійного догляду, а батько особа похилого віку, самостійно забезпечити такий догляд не в змозі, у зв?язку з чим інші родичі змушені приїздити допомагати, на думку суду, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки станом на жовтень 2019 року вказані обставини існували і це не втримало обвинуваченого від вчинення корисливого злочину 11 жовтня 2019 року. Крім того, як пояснив сам обвинувачений, власних грошових коштів він не має і розраховує на пенсії батька та брата та на допомогу сестер, які мешкають окремо.

Таким чином застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, суд

ухвалив:

Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів з 14 год. 00 хв. 1 червня 2020 року по 14 год. 00 хв. 29 липня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1