Справа № 504/4114/19
Провадження № 1-кс/504/79/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

22.04.2020 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 03.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , подала до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 03.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 02.12.2019 року до чергової частини Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого інспектору відділу БДР УПП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що ним у складі екіпажу «Океан-954" 02.12.2019 року на 19 км автомобільної дороги "Одеса-Мелітополь" під час несення служби було виявлено автомобіль марки "Субару Легесі", державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , при перевірці якого, були виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .
За даним фактом 03.12.2019 року слідчим відділенням Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області розпочате кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду було виявлено та затримано автомобіль марки "Subaru Legacy", з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Також в ході огляд було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль "Subaru Legacy", з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 під реєстраційним номером НОМЕР_2 , виданого 04.05.2016, власником якого являється ОСОБА_7 , який має ознаки підробки.

Вказаний автомобіль марки "Subaru Legacy", з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , ймовірно містить на собі сліди кримінального правопорушення, та в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин та проведення відповідних експертиз.

Транспортний засіб після огляду передано під відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання № 7, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 27А, а свідоцтво запаковано у конверт.

В судове засідання сторони не з`явилися, проте подали до суду заяви, якими підтримали подане клопотання посилаючись на викладені доводи та зазначили, що не проведення вказаної процесуальної дії призведе до недосягнення мети досудового розслідування.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Положенням ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Перевіряючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що органом досудового розслідування обґрунтовано внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (витяг від 03.12.2019 року), власність підтверджена відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що вищевказаний транспортний засіб містить в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом по справі, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, відповідає визначеним у положенні ст. 98 КПК України критеріям.

Слідчий суддя дійшов до переконання, що правові підстави арешту повністю співвідносяться з встановленими обставинами даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що арешт є розумним та співмірним обмеженням права власності безпосередньому завданню кримінального провадження, і є необхідним у демократичному суспільстві, є доцільним саме на цій стадії досудового розслідування, а наслідки застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, на переконання суду, не виглядають надмірним тягарем для власника арештованого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 93, 98, 107, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль "Subaru Legacy", з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зберігається на штраф-майданчику № 7, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 27А; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль "Subaru Legacy", з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 під реєстраційним номером НОМЕР_2 , виданого 04.05.2016 року, власником якого являється ОСОБА_7 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1