ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/1167/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання прокурора та продовжений строк тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 16 липня 2020 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді цього суду від 16 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що він має міцні соціальні зв`язки, оскільки у нього є постійне місце проживання, де він мешкає з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, які знаходились на його утриманні, неофіційно працював.

Крім того, просить врахувати, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим, він не вчиняв інкриміновані йому злочини, що підтвердив інший обвинувачений ОСОБА_9 та наразі судом допитані всі свідки та потерпілі у провадженні.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Так, з наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під вартою, яке було задоволено судом.

З таким рішенням суду погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст. 401 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про законність рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів бере до уваги те, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей та істотно відрізняє порядок перевірки судового рішення від аналогічних рішень суду, які ухвалені на стадії досудового розгляду кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду, тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд, на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Отже, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового провадження, особливо на початкових етапах цього провадження, та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, основною метою продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії підготовчого (судового) розгляду фактично є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз за вчинення злочину проти власності, та звільненим 20 листопада 2017 року умовно-достроково з місць позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 30 днів, знову обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, одне з яких є тяжким, з 05 вересня 2019 року по іншому кримінальному провадженню перебував у розшуку, у зв`язку з недотриманням умов застосованого ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, наразі на розгляді Хортицького районного суду м. Запоріжжя щодо нього перебувають кримінальні провадження по його обвинуваченню за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

Зазначені обставини в цілому негативно впливають на репутацію обвинуваченого, свідчать про стабільність його антисуспільної поведінки, а у сукупності з даними про особу ОСОБА_7 , який не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що останній може вдатися до спроб переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та вчинення інших кримінальних правопорушень, в тому числі, аналогічних, у зв`язку з відсутністю засобів для існування.
Отже, на думку колегії суддів, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на реальних фактичних даних, при цьому, наразі ці ризики не втратили своєї актуальності, не зменшилися та не перестали існувати, отже, виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.

Наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, на чому він наголошує в апеляційній скарзі, як вважає колегія суддів, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою для застосування та продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не має такого ступеню довіри, який може бути врахований судом як такий, що має запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого.

Довід обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкриміновані йому злочини, є неспроможним, оскільки не є предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування обвинуваченого під вартою.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції по доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено клопотання прокурора та продовжений строк тримання під вартою до 16 липня 2020 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді цього суду від 16 серпня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: