Справа № 317/4382/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого до відбування покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, засудженого 28 січня 2019 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням строком 1 рік,

що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 до відбування покарання

Відповідно до подання, 28 січня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням строком 1 рік.

Вироком суду на засудженого покладено обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Під час проходження іспитового строку, ОСОБА_5 двічі порушив вимоги, покладені на нього вироком суду, що, відповідно до вимог ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України є підставою для скасування від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, до Запорізького районного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за подією злочину, яка мала місце під час іспитового терміну.

Представник органу пробації підтримала подання та просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, оскільки двічі не з`явився на реєстрацію до органу пробації через відсутність коштів на проїзд.

Прокурор підтримала подання органу пробації.

Суд, вислухавши представника органу пробації, засудженого ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, враховуючи думку прокурора, приходить до наступних висновків.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до вимоги від 19 вересня 2019 року, 16 травня 2019 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до суду. В той же час, як встановлено в судовому засіданні, судовий розгляд на даний момент не завершений, справу призначено до слухання на січень 2020 року.

Будь-яких відомостей про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку, в справі не міститься.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вказана норма кореспондується з приписами ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з листків реєстрації, засуджений ОСОБА_5 під час випробувального терміну двічі (06 травня 2019 року та 21 жовтня 2019 року) не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації.

Зазначене вище, на думку суду, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 дійсно допускав порушення обов`язків, покладених на нього вироком суду.

В той же час, ані статтею 166 КВК України, ані статтею 78 КК України не визначено чітких критеріїв для скасування звільнення особи від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування призначеного вироком суду покарання. Вказане, в поєднанні з принципом індивідуалізації покарання, дає підстави суду вважати, що в кожній конкретній справі таке рішення має прийматись з урахуванням конкретних її обставин.

На думку суду порушення, допущені засудженим ОСОБА_5 хоч і є негативним проявом поведінки засудженого, але в даному конкретному випадку вони не свідчать про той ступінь небезпеки засудженого для суспільства і оточуючих, що може бути підставою для його направлення до місць позбавлення волі.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що виходячи з презумпції невинуватості особи, яка встановлена ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, направлення до суду обвинувального акту відносно особи не є підтвердженням його винуватості у вчиненні злочину, яка може бути встановлена лише вироком суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний момент підстав для задоволення подання.

В той же час, суд вважає необхідним повідомити засудженого ОСОБА_5 про необхідність суворого дотримання під час проходження іспитового строку обмежень, встановлених до нього вироком суду.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1