Провадження № 1-кп/185/122/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985 від 29 вересня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю 3 групи, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року, приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_6 , керував транспортним засобом марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 і рухався по проїзній частині вул. Озерної, в напрямку вул. Полтавської м. Павлограда Дніпропетровської області. На перехресті зазначених вулиць транспортний засіб марки «Газель», д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , рухався зі сторони проїзної частини вул. Полтавській на вул. Озерну м. Павлограда Дніпропетровської області.

У зв`язку із впевненістю порушення Правил дорожнього руху іншим водієм, кожен водій зупинив свій автомобіль на зазначеному перехресті, після чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла розмова з приводу Правил дорожнього руху та їх дотримання, що призвело до словесного конфлікту між чоловіками.

Будучи впевненим у своїй правоті в частині дотримання ним Правил дорожнього руху, та бажаючи це довести ОСОБА_3 , ОСОБА_6 вийшов із салону свого автомобіля марки «Hyundai», підійшов ближче до автомобіля марки «Газель», де за кермом перебував ОСОБА_3 , та продовжив розмову з останнім, внаслідок чого виникло неприязне ставлення до ОСОБА_6 з боку ОСОБА_3 .

Маючи власну думку стосовно дотримання Правил дорожнього руху, під час сварки, на ґрунті неприязного ставлення до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , знаходячись за кермом автомобіля марки «Газель», керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесного ушкодження, через відчинене скло з боку водія, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область нижньої губи ОСОБА_6 , який стояв біля вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, приблизно о 15 год. 25 хв. 28 вересня 2018 року, взяв із салону свого автомобіля марки «Газель» металевий лом- монтировку, та утримуючи її у правій руці, вийшов з автомобіля і наніс нею один удар в область лівої сідниці ОСОБА_6 , та один удар по лівій руці ОСОБА_6 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, яке за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день); гематоми нижньої губи та лівої сідниці, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, пояснив, що 28 вересня 2018 року о 16 год. 30 хв. він їхав на автомобілі «Газель» зі своєю дружиною. Повертаючи на вул. Озерну в м. Павлограді, він побачив, що наближається автомобіль темного кольору на зустрічній смузі, який на його думку порушив правила проїзду перехрестя. Він зробив зауваження водію автомобіля ОСОБА_6 , і між ними почалася словесна сварка. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та наніс йому удари у ліву щелепу. Вікно у його автомобілі було відкрите. Після нанесення йому ударів, ОСОБА_6 лівою рукою наніс декілька ударів по дзеркалу його автомобіля «Газель». Після цього ОСОБА_6 сів у свій автомобіль, здав назад та перекрив дорогу його автомобілю. ОСОБА_6 знову вийшов зі свого автомобіля та пішов до нього з погрозами. Він вийшов зі свого автомобіля, взяв металеву монтировку та почав розмахувати нею, щоб ОСОБА_6 знову не наніс йому ударів. Він наніс декілька ударів по дзеркалу автомобіля ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 викликав працівників поліції. Він не наносив ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 сам ударився рукою об дзеркало його автомобіля .

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 28 вересня 2018 року він їхав на автомобілі «Хюндай» по вул. Озерній в м. Павлограді зі швидкістю 40 км/год. На червоний сигнал світлофору з лівої сторони повертав автомобіль «Газель», який виїхав на його смугу, внаслідок чого він різко загальмував. Обвинувачений почав звинувачувати його у скоєнні аварійної ситуації та з вікна виражався на його адресу нецензурною лайкою. Він здав назад, підійшов до обвинуваченого, який сидів в автомобілі. ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в обличчя. Він хотів рукою відбити руку обвинуваченого і зачепив дзеркало на автомобілі останнього. Тоді ОСОБА_3 вийшов з машини з металевим ломом-монтировкою та замахнувся на нього. Він став відходити назад, а ОСОБА_3 у цей час почав наносити йому удари. Перший удар прийшовся на сідницю, від другого удару він, ОСОБА_6 ухилився назад, а третій удар був націлений йому у голову, тому він підставив руку, і ОСОБА_3 вдарив його по руці. Знаючи, що він є колишнім працівником міліції, обвинувачений сказав йому, що таких, як він, ОСОБА_6 треба вбивати. Внаслідок удару, завданого ОСОБА_3 , у нього був перелом руки, йому зробили операцію, місяць він пролежав у лікарні. Цивільний позов підтримує. Просить призначити обвинуваченому сувору міру покарання.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що у вересні місяці 2018 року вона йшла додому по вул. Полтавській в м. Павлограді та повертала на вул. Озерну. Вона бачила, як їхав автомобіль «Хюндай» з вул. Полтавської в м. Павлограді. Далі вона побачила, як зупинилися автомобіль «Хюндай» та мікроавтобус. З автомобіля марки «Хюндай» вийшов водій та підбіг до автомобіля «Газель», водій якого сидів у середині автомобіля. Чоловіки довго сварилися. Потім водій автомобіля «Газель» вийшов з предметом схожим на металевий лом і вдарив ним водія автомобіля «Хюндай» по руці.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 28 вересня 2018 року надійшов виклик про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася на вул. Озерній в м. Павлограді. Коли приїхав на виклик, то побачив, що на обох автомобілях були відламані дзеркала. ОСОБА_6 тримався за руку. ОСОБА_3 сказав, що наніс ОСОБА_6 удар по руці залізним предметом. Вказаний залізний предмет був у автомобілі ОСОБА_3 . Він спілкувався з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . На руці у ОСОБА_6 була травма та рука була у крові. Залізний предмет, яким ОСОБА_3 наносив удари, був довжиною приблизно 60-70 см.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 28 вересня 2018 року надійшов виклик про дорожньо-транспортну пригоду на вул. Озерній в м. Павлограді. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_3 хвалився, що він вдарив монтировкою ОСОБА_6 по руці. На обох автомобілях були пошкодження. ОСОБА_6 тримався за руку. ОСОБА_3 кричав, що ненавидить поліцію. Вони викликали слідчу групу. ОСОБА_3 показав їм предмет, яким він наніс удар ОСОБА_6 . Предметом, яким ОСОБА_3 наносив ОСОБА_6 удари, була залізна монтировка довжиною приблизно 60 см.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що знаходився у складі слідчо-оперативної групи. До них надійшов виклик. Коли вони приїхали, то побачили два автомобіля на перехресті вул. Озерна та Полтавська в м. Павлограді. З`ясувалося, що водій автомобіля «Газель» порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого у водіїв виник конфлікт та водій автомобіля «Газель» наніс удар по руці водію автомобіля марки «Хюндай». У потерпілого була скривавлена рука.

Експерт ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердив свій висновок та пояснив, що за обставин, на які вказує обвинувачений ОСОБА_3 , малоймовірно заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Крім наведених показань потерпілого та свідків судом встановлена наявність у справі наступних беззаперечних доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0001985, 29 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, а саме 28 вересня 2018 року до Павлоградського ВП звернувся ОСОБА_6 про те, що 28 вересня 2018 року, приблизно о 15 год. 20 хв., на перехресті вул. Озерна та вул. Полтавська в м. Павлограді, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, після зауваження, ОСОБА_3 за використанням металевої монтіровки спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, гематоми нижньої губи та лівої сідниці /а.с. 83 /.

Протоколом огляду місця події від 28 вересня 2018 року та фототаблиці до нього, встановлено, що місцем огляду є частина місцевості, розташована на перехресті вул. Озерна та вул. Полтавська в м. Павлограді. Зафіксовані загальний вигляд місця події та обстановки на місці події; взаємне розташування транспортних засобів марки «Газель» та «Хюндай» на місці події; загальний вигляд транспортних засобів марки «Хюндай» та «Газель»; детальний вигляд пошкодженого лівого дзеркала заднього вигляду транспортного засобу марки «Хюндай»: уламки скла пошкодженого дзеркала транспортного засобу марки «Хюндай»; вигляд пошкодженого лівого дзеркала заднього вигляду транспортного засобу марки «Газель» /а.с. 85-89 /.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04 жовтня 2018 року, ОСОБА_6 відтворив обставини події, які відбулися 28 вересня 2018 року, приблизно о 15 год. 20 хв., на перехресті вул. Озерної та вул. Полтавської в м. Павлограді. ОСОБА_6 відтворив на статисті механізм нанесення тілесних ушкоджень, зокрема яким чином ОСОБА_3 наніс йому удар металевим предметом по його лівій руці /а.с. 90-92 /.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08 грудня 2018 року свідок ОСОБА_7 відтворила обставини події, які відбулися 28 вересня 2018 року на перехресті вул. Озерної та вул. Полтавської в м. Павлограді, зокрема як ОСОБА_3 під час сварки, тримаючи у правій руці предмет схожий на лом, вдарив ОСОБА_6 по лівій руці 2-3 рази та розбив скло автомобіля «Хюндай» /а.с. 94-97 /.

Згідно протоколу огляду від 11 грудня 2018 року та фототаблиці до нього, проведений огляд добровільно наданої потерпілим ОСОБА_6 для огляду сорочки чоловічої в клітину зі стрічками сірого, білого та зеленого кольору. На лівому рукаві в області передпліччя із задньої сторони мається пошкодження тканини довжиною 1 см. проведений огляд куртки чоловічої чорного кольору. На лівому рукаві куртки в нижній частині на відстані 1, 5 см. від шва та 19, 5 см. від краю рукава мається наскрізне пошкодження тканини довжиною 0, 8 см. Куртка та сорочка вилучені до Павлоградського ВП ГУНП /а.с. 104-108 /.

Відповідно до протоколу огляду від 11 жовтня 2018 року та фототаблиці до нього, проведений огляд добровільно виданого ОСОБА_3 дзеркала заднього виду у пошкодженому стані. На час огляду встановлені дві складові дзеркала, відокремлені в результаті пошкодження. Зафіксовані загальний вигляд двох складових лівого дзеркала бокового виду та пошкодження /а.с. 109-114 /.

Підтверджено висновком експерта № 323 від 11 грудня 2018 року, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, гематоми нижньої губи та лівої сідниці. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, виявлені тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Тілесні ушкодження у вигляді гематоми нижньої губи та лівої сідниці за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень». Виявлені тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Тілесне ушкодження у вигляді гематоми нижньої губи могло бути спричинене при нанесенні одного удару кулаком. Тілесне ушкодження у вигляді гематоми лівої сідниці, могло бути спричинене при нанесені одного удару металевою монтировкою. Враховуючи кількість та локалізацію виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, вони могли утворитися не менш ніж від трьох травматичних дій. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитися в термін вказаний в ухвалі суду про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 28.09.2018 року. Тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому в/3 ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, могло бути спричинене при нанесенні одного удару монтировкою по руці потерпілого. Враховуючи характер, кількість та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, механізм їх утворення не суперечить тому, як вказав під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 /а.с.121-123 /.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, яка зводиться до категоричного невизнання своєї провини та оспорювання очевидних та неспростовних доказів, співставляючи її з обвинуваченням, що висунуто ОСОБА_3 , а також з показаннями потерпілого та свідків, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, висновками експертизи, які у своїй сукупності повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину мають характер логічних, змістовних, послідовних та об`єктивних.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Натомість доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про непричетність обвинуваченого до заподіяння потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження судом не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами ці доводи не підтверджені.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що 28 вересня 2018 року вони з чоловіком їхали на автомобілі «Газель», повертали з вул. Полтавської на вул. Озерну в м. Павлограді. Під час повороту дуже близько від них повернув автомобіль ОСОБА_6 . ОСОБА_6 підійшов до них та накинувся із кулаками на її чоловіка, ліктем бив по дзеркалу автомобіля. Її чоловік - ОСОБА_3 взяв монтировку та почав відганяти від себе ОСОБА_6 , після чого вдарив по дзеркалу його автомобіля. Її чоловік умисно не бив ОСОБА_6 по руці, він тільки захищаючись відмахувався.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_12 і вважає, що як дружина обвинуваченого вона має зацікавленість щодо його долі, зокрема виду і строку покарання. Її свідчення спростовуються показами у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , які прямо вказали на обвинуваченого як особу, яка наносила удари предметом, схожим на «лом» по руці ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 жовтня 2018 року, свідок ОСОБА_12 показала , яким чином під час сварки водій автомобіля «Хюндай» підійшов до їхнього автомобіля та через відкрите вікно став наносити її чоловіку ОСОБА_3 кулаками удари в обличчя, завдавши 3-4 удари в обличчя її чоловіка, та лівою рукою наніс удари по дзеркалу їхнього автомобіля. Свідок показала, яким чином її чоловік ОСОБА_3 монтировкою відганяв від себе ОСОБА_6 , розмахуючи нею праворуч та ліворуч. У цей час ОСОБА_6 виставляв перед собою руки, зігнуті у ліктьових суглобах. /а.с. 99-102 /.

Вказаний доказ не може бути взято судом до уваги, у зв`язку з тим, що він спростовується висновком судово-медичного експерта № 323 від 11 грудня 2018 року, відповідно до якого, враховуючи механізм утворення тілесного ушкодження у вигляді відкритого перелому верхньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, воно не могло утворитися при обставинах, на які вказала під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 , а саме при нанесенні ОСОБА_6 3-4 ударів передпліччям (ліктем) лівої руки по дзеркалу заднього виду транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 його знайомий. 28 вересня 2018 року він проїжджав по вул. Озерній м. Павлограда та бачив, що водій автомобіля «Хюндай» підбіг до автомобіля «Газель» та почав розмахувати кулаками, відбив дзеркало, після чого сів у свій автомобіль. У автомобілі «Газель» було відкрито вікно, та було чути як кричала жінка. Він бачив, як ОСОБА_6 розмахував руками в кабіну автомобіля «Газель».

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_13 і вважає, що як знайомий обвинуваченого він з особистої зацікавленості має намір допомогти обвинуваченому уникнути покарання і спотворює дійсні обставини злочину. Його свідчення спростовуються показами у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , які прямо вказали на обвинуваченого як особу, яка наносила удари предметом, схожим на металевий «лом» по руці ОСОБА_6 . Крім того, вказаний свідок не був допитаний під час досудового розслідування і не був відкритий стороні обвинувачення.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною. Під час судового розгляду кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, використання знаряддя злочину та наслідки вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини "поза розумним сумнівом". Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена "поза розумним сумнівом", оскільки наведені судом у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою з інвалідністю третьої групи.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На переконання суду, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 18 336 грн. 66 коп., який підтверджується лікарськими документами, аптечними чеками та товарним чеком, заявлений потерпілим ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 1166, 23, 1167 ЦК України, ст. 79 ЦПК України, оскільки судом встановлена винність обвинуваченого у вчиненні злочину та наявний зв`язок між учиненим обвинуваченим злочином та наслідком його злочинних дій.

В частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого суми 500 грн. в рахунок відшкодування пошкодженої сорочки та куртки, які втратили товарний вигляд, слід відмовити, оскільки потерпілим не надано доказів, які б підтверджували спричинену матеріальну шкоду на вказану суму. Благодійні внески у розмірі 1060 грн. є добровільною волею особи, яка їх сплачує лікувальному закладу, тому не можуть бути також враховані як матеріальна шкода.

При цьому, розв`язуючи цивільний позов потерпілої сторони у частині відшкодування моральних збитків суд враховує принципи розумності, справедливості, майнового стану обвинуваченого, реальності виконання судового рішення, та разом з тим, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, настанням небажаних для потерпілого наслідків, у вигляді порушення життєвого укладу, оскільки перебуваючи на лікуванні потерпілий не міг вести повноцінний образ життя, відчував фізичні страждання, фізичний біль, був позбавлений можливості виконувати роботу по господарству і надавати допомогу дружині, яка має онкологічне захворювання ,отримувати заробітну плату і утримувати сина-студента, і вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 18 336 грн. 66 коп. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 16 776 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази:

-сорочку, куртку, передані до камери зберігання речових доказів при

Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000666 від 28 вересня 2018 року) повернути ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1