Справа №463/2269/20
Провадження №1-кс/463/1392/20
У Х В А Л А

18 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України. Просить скасувати вказану постанову.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 20 грудня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року дане кримінальне провадження закрито. Зазначає, що винесення даної постанови є наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів, належним чином не встановлено фактичних обставин вчинення злочинів, а тому оскаржувану постанову вважає передчасною. Зокрема, слідчим закрито кримінальне провадження у зв`язку з наявністю не скасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження щодо того самого діяння. Однак кримінальне провадження, на яке посилається слідчий, було закрито у зв`язку з закінчення строків досудового розслідування, а тому не може бути підставою для винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.
В судове засідання скаржник не з`явилась, подала клопотання про розгляд скарги у її відсутності та просила її задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, письмових заперечень на скаргу не подав.
Прокурором другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, прокуратури Львівської області ОСОБА_5 надано матеріали кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року та подано клопотання про відкладення розгляду скарги.
За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд такої у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування. Щодо клопотання прокурора про відкладення розгляду скарги, то таке до задоволення не підлягає, оскільки у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України неявка представника органу досудового розслідування не перешкоджає розгляду скарги. Крім того, у зв`язку з наданням матеріалів досудового розслідування, слідчий суддя може надати належну правову оцінку проведеному досудовому розслідуванню та прийнятому за його наслідками рішенню.
Оглянувши матеріали кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Стаття 284 КПК України визначає підстави для закриття кримінального провадження. Зокрема, у відповідності до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001425 від 20 грудня 2019 року вбачається, що до реєстру внесено відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень слідчим СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 грудня 2019 року в справі № 463/10150/19.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року кримінальне провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року було закрито у зв`язку з тим, що існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження щодо того самого діяння. Зокрема слідчий в оскаржуваній постанові посилається на не скасовану постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 28 вересня 2018 року, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по якому було внесено за заявою ОСОБА_3 з приводу неправомірних, на думку заявника, дій свідків у кримінальному провадженні № 0000496 ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 ,, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
З постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 від 4 жовтня 2019 року, наявної в матеріалах кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року, вбачається, що кримінальне провадження № 0000014 від 4 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України було закрито у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. З постанови вбачається, що вказане кримінальне провадження розслідувалось з приводу можливих незаконних дій, на думку заявника, працівників Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 і ОСОБА_7 .
Матеріали кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року будь-яких інших постанов слідчих чи прокурорів про закриття кримінальних проваджень, окрім описаних вище не містить.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що матеріали кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року не містять постанови від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 28 вересня 2018 року на яку слідчий посилається в оскаржуваній постанові. З постанови від 4 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 4 червня 2018 року вбачається, що таке закрито не з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 13 лютого 2020 року винесена передчасно і підлягає скасуванню, оскільки з матеріалів кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року неможливо встановити на підставі яких обставин слідчий дійшов до переконання про наявність не скасованої постанови про закриття кримінального провадження щодо того самого діяння. Крім того, не може бути підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України постанова від 4 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000014 від 4 червня 2018 року, оскільки таке кримінальне провадження було закрито не з підстав визначених п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001425 від 20 грудня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України скасувати.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1