ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001806 17 вересня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року ОСОБА_7 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 26 листопада 2019 року.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ТОВ АТБ-Маркет 229,67 грн. та на користь ТОВ РУШ 404,67 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Павлограді Дніпропетровської області таємного викрадення чужого майна; незаконного зберігання та придбання наркотичних засобів без мети збуту; заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно; а також відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за наступних обставин.
ОСОБА_7 16 вересня 2019 року приблизно об 11.57 год, перебуваючи у магазині «Аврора - 441» ФОП « ОСОБА_8 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшов до полиці з електронними товарами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, помістив флеш-накопичувачі в кількості 3 шт. за пояс штанів спереду, прикривши кофтою. В подальшому ОСОБА_7 , попрохавши знайомого ОСОБА_9 покласти 1 флеш - накопичувач на місце, та скориставшись тим, що в цей час на нього ніхто не звертає уваги, пройшов повз каси магазину, не сплативши за товар, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив магазину «Аврора- 441» ФОП « ОСОБА_8 » матеріальний збиток на загальну суму 459 грн. 62 коп.
Крім того, 15 вересня 2019 року приблизно об 00.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ Продукти 106» ТОВ «АТБ маркет», який знаходиться по вул. Центральній, 61/1 у м. Павлограді, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшов до стелажу з косметичними засобами для особистої гігієни та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав бритву для гоління «Gillette Fusion Proshield», поклавши її до сумки, після чого, скориставшись тим, що в цей час на нього ніхто не звертає уваги, пройшов через касову зону магазину, не сплативши за товар, вийшов з магазину, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив магазину «АТБ Продукти 106» ТОВ «АТБ маркет» матеріальний збиток на загальну суму 229 грн. 67 коп.
Крім того, 26 вересня 2019 року приблизно о 08.55 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка 2», що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 67 в м. Павлограді, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшов до стелажу з аксесуарами для мобільних телефонів та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав бездротові навушники «Wireless Earphone il 8 TWS», поклавши їх за пазуху кофти, після чого, скориставшись тим, що в цей час на нього ніхто не звертає уваги, пройшов через касову зону магазину, не сплативши за товар, вийшов з магазину, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив магазину «Рукавичка 2» матеріальний збиток на загальну суму 398 грн. 08 коп.
Крім того, 02 жовтня 2019 року приблизно 16.20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва 85А» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: вул. Верстатобудівників, буд.8А у м. Павлограді, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшов до стелажу з парфумерією та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав жіночу туалетну воду «Арманд Бейзі ін Ред», об`ємом 30 мл., поклавши її до кишені кофти, після чого, скориставшись тим, що в цей час на нього ніхто не звертає уваги, пройшов через касову зону магазину, не сплативши за товар, вийшов з магазину, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив магазину «Єва 85А» ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на загальну суму 404 грн. 67 коп.
Крім того, 03 жовтня 2019 року приблизно о 12.55 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, підійшов до стелажу з парфумерією та стелажу з косметичними засобами для особистої гігієни, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав жіночу туалетну воду ««Art Positive» Jardin Wild Rose об`ємом 50 мл» та станок для гоління «Віс» Flex 3 easy, поклавши їх до кишені кофти, після чого, скориставшись тим, що в цей час на нього ніхто не звертає уваги, пройшов через касову зону магазину, не сплативши за товар, вийшов з магазину, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 279 грн. 05 коп.
Крім того, 05 жовтня 2019 року приблизно о 13.30 год. ОСОБА_7 , проходячи поблизу стадіону Павлоградської ЗОШ І-ІП ступенів №1 м. Павлограду, на території стадіону в трубі помітив паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 13,623 г. Переконавшись, що дана речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання. Далі, в цей же день, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав - дістав з труби паперовий згорток з подрібненою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору, у загальній кількості 13,623 г, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 12,026 (в перерахунку на суху речовину), поклав до правої кишені куртки та почав його незаконно зберігати, носячи при собі. 05 жовтня 2019 року приблизно о 14.20 год. під час перевірки повідомлення про перебування поряд з Павлоградською ЗОШ І-Ш ступенів №1 м. Павлограду особи, яка згідно повідомлення може зберігати при собі наркотичні засоби, слідчо-оперативною групою Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області поблизу будинку № 90 по вул. Харківській м. Павлограду був виявлений ОСОБА_7 , у якого слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, в ході якої в правій боковій кишені куртки було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Вказаний паперовий згорток зі вмістом було оглянуто 05 жовтня 2019 року в період часу з 14.22 год. до 14.37 год. в присутності понятих та вилучено, згідно протоколу огляду, до Павлоградського ВП. Вилучена речовина масою 13,623 г є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 12,026 г.
Крім того, 07 жовтня 2019 року приблизно об 11.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Бочка», що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 60 у м. Павлограді, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, завідомо повідомивши ОСОБА_11 неправдиві відомості з метою введення останньої в оману, попросив у неї її мобільний телефон «Samsung Galaxy J7 SM-J710FN 2016 року», сіро-рожевого кольору, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок, після чого, скориставшись тим, що в цей час на нього ОСОБА_11 не звертала уваги, вийшов з приміщення магазину та не повернувши її мобільний телефон зник з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 1333 грн.
Крім того, 10 листопада 2019 року приблизно о 18.05 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля центрального входу в приміщення магазину АТБ №282, розташованого за адресою: вул. Центральна, 39 м. Павлограда, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, підійшов до металевої колони біля входу до магазину «АТБ №282», поблизу якої стояв велосипед марки Fishcer темно-синього кольору, неподалік від якого стояла ОСОБА_12 , якій належав даний велосипед, та, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності іншої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, повторно, відкрито заволодів велосипедом марки «Fisher» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_12 . ОСОБА_7 на заклики потерпілої, яка бігла за ним та кричала йому в слід, не відреагував, з викраденим велосипедом з місця вчинення злочину зник, сівши на велосипед і поїхавши на ньому у невідомому напрямку, та розпорядився майном на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 2708,33 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить перерахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що суд мав застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII). Вважає обставиною, що пом`якшує його покарання, наявність тяжкої хвороби.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. В іншій частині вирок залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що судом недостатньо враховано те, що ОСОБА_7 було вчинено 8 злочинів протягом менше ніж 2 місяців та злочинну діяльність ним розпочато вже через 12 днів після звільнення з місць позбавлення волі. Зазначає, що усі злочини, окрім того, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені ОСОБА_7 , були корисливими. Звертає увагу на напрямок трансформації злочинної діяльності обвинуваченого, який спочатку викрадав чуже майно таємно, а згодом перейшов до вчинення відкритого викрадення чужого майна.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.186 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_7 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.186 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Твердження прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також доводи обвинуваченого про наявність обставини, що помякшує призначене йому покарання, не заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Встановлення ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у значенні ст. 414 КПК України полягає у з`ясуванні судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання суд врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, а також ті обставини, що обвинувачений раніше судимий, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, перебував на обліку у лікаря нарколога з 2011 року по з діагнозом Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, знятий з обліку у 2015 році по засудженню, за місцем мешкання характеризується задовільно, вину визнав в повному обсязі.

Крім того, суд врахував і обставину, яка, на його думку, пом`якшує покарання, зокрема, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом першої інстанції визнано рецидив злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з поняття покарання та його цілей, з урахуванням обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, а тому дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що він має поганий стан здоров`я, оскільки в матеріалах провадження відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження зазначеної обставини.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 було вчинено 8 злочинів та злочинну діяльність ним розпочато вже через 12 днів після звільнення з місць позбавлення волі, а також, що усі злочини, вчиненні ОСОБА_7 , окрім того, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, були корисливими, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.
Посилання прокурора на напрямок трансформації злочинної діяльності обвинуваченого, який спочатку викрадав чуже майно таємно, а згодом перейшов до вчинення відкритого викрадення чужого майна, мають місце, проте не є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш суворого покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок мякості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі прокурор.

Що стосується доводів обвинуваченого про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, слід зазначити наступне.
За змістом ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) у разі засудження до позбавлення волі зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про попереднє ув`язнення з наступними змінами та доповненнями, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
В той же час апеляційний суд керується ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31кс18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Як слідує з матеріалів кримінального провадження по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року було змінено застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 18 березня 2020 року.
Оскаржуваним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року до набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
По даному провадженню ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.186 КК України, 16 вересня 2019 року, 15 вересня 2019 року, 26 вересня 2019 року, 02 жовтня 2019 року, 03 жовтня 2019 року, 05 жовтня 2019 року, 07 жовтня 2019 року та 10 листопада 2019 року, тобто після 20 червня 2017 року.
Враховуючи зазначені обставини, положення ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України, а також те, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений вчинив злочини після 20 червня 2017 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII), про що наполягав в апеляційній скарзі обвинувачений.
З огляду на викладене, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4