У Х В А Л А Справа № 932/1612/20 Провадження № 1-кс/932/866/20

21 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду, у м. Дніпрі, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 , про зобов`язання ГУ НП в Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості викладені в заяві про злочин, яку подав ОСОБА_2 та зареєстровано 05.02.2020 року.

Скаргу обґрунтував наступним чином. Так, 04 лютого 2020 року за допомогою засобів поштового звязку було надіслано до ГУ НП в Дніпропетровській обалсті заяву про кримінальне правопорушення. Відповідно до інформайії з відстеженя «Укрпошти», заяву про злочин отримано співробвтниками ГУ НП в Дніпропетровській області 05 лютого 2020 року. До сьогоднішнього дня ОСОБА_2 не отримував витяг про реєстрацію відомостей про злочин в ЄРДР, хоча усі розумні строки на повідомлення заявника або його представника про результати розгляду заяви сплили.

В судове засідання скаржник не зявився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутнсоті.

Розглянувши скаргу, приходжу до висновку про відмову у її задаоовлені, виходячи з наступного. Пунктом 2 частини 2 статті 304 КПК України визначено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина 2 статті 234, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 1 ч. 1 ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.

ОСОБА_2 у своїй скарзі посилається на те, що слідчим СУ ГУ НП в Дніпропетровській області невиконано вимоги ст. 214 КПК України із внесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 05 лютого 2020 року.

Слідче управління ГУ НП в Дніпропетровській області, яке є органом досудового розслідування при ГУ НП в Дніпропетровській області, знаходиться у будівлі по пр. Слобожанському, 40 у м. Дніпрі. Так, наказом начальника ГУ НП в Дніпропетровській області від 09 квітня 2018 року за № 1843 визначено місцезнаходження службових приміщень СУ ГУ НП в Дніпропетровській області у вказаній будівлі.

З тих підстав, що СУ ГУ НП в Дніпропетровської області розташоване на території Індустріального району м. Дніпра, приходжу до висновку про те, що скарга не підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, а тому відмовляю у її задаоволенні, роз`яснивши про право на звернення із цією скаргою до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 304, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1