Справа № 461/1726/20
Провадження № 1-кс/461/1367/20
УХВАЛА

16.04.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області С. Незнайка від 22.08.2018 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області С. Незнайка від 22.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, яка прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Вважає дану постанову невмотивованою, оскільки в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. Вказує, що у справі не проведено усіх необхідних слідчих дій задля забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник, подав заяву про розгляду скарги за його відсутності. Виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України, з урахуванням обмежених строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Враховуючи те, що матеріали скарги містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважність причин, які перешкоджали скаржнику протягом визначеного КПК України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови слідчого,зокрема на це вказує відсутність відомостей про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови в матеріалах кримінального провадження, вважаю за можливе поновити пропущений процесуальний строк.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що за результатами проведеного досудового розслідування 22.08.2018 року слідчим СВ Прокуратури Львівської області прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

ОСОБА_4 являється потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За твердженнями слідчого у оскаржуваному рішенні, постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході слідства доказів та відсутності об`єктивних та достатніх доказів вважати, що було вчинено злочин, передбачений ч.2 ст.365 КК України. До вказаного висновку слідчий прийшов, у зв`язку з тим, що за результатами досудового слідства не здобуто доказів, які б свідчили про вчинення службовими особами МВС України у Львівській області вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року не містять доказів того, що органом досудового розслідування були проведені вичерпні передбачені КПК України слідчі, а також процесуальні дії необхідні для встановлення об`єктивних обставин даного кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що слідством допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки органом досудового розслідування не було проведено усіх слідчих дій на встановлення обставин справи та не вжито вичерпних заходів для встановлення обставин злочину, зокрема не вжито достатніх заходів для проведення допиту свідка ОСОБА_5 , так як у матеріалах справи відсутні докази щодо належного виклику даної особи до слідчого у спосіб передбачений КПК України, не вирішено та належним чином не розглянуто питання про необхідність проведення одночасного допиту свідків у кримінальному провадженні, не призначено та не наведено вичерпних мотивів відсутності необхідності проведення по справі експертного дослідження для визначення ступеня тяжкості, локалізації та механізму тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_4 , часу їх заподіяння, на підставі наявних медичних документів. При цьому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду постанову слідчого від 10.01.2018 року вже було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження з аналогічних підстав. Натомість, слідчим повторно зроблено передчасний висновок про відсутність складу злочину. Тобто, не досліджено усіх обставин справи, не надано отриманим доказами належної оцінки з точки зору їх взаємозв`язку.

Таким чином, в ході розгляду скарги встановлено, що органом досудового розслідування не було вжито вичерпних та належних заходів, з метою встановлення та перевірки події злочину та доводів заявника щодо вчинення кримінальних правопорушень.

Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить вичерпних відомостей щодо обставин, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування, в тому числі з наведенням доводів щодо вичерпання можливостей отримання додаткових доказів у даному кримінальному провадженні з врахуванням причин скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження відображених в ухвалі слідчого судді.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи. Встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, відтак оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області від 22.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до СВ Прокуратури Львівської області для відновлення слідства.

При цьому, відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому зобов`язання слідчого вчиняти ті чи інші слідчі (процесуальні) дії у кримінальному провадження виходить за межі компетенції слідчого судді, відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Поновити процесуальний строк на звернення до суду.

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області С. Незнайка від 22.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000019 від 18.06.2014 року скерувати до СВ Прокуратури Львівської області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1