В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1335/19
21 травня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000204 від 01 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Монастирчани, жительки АДРЕСА_1 , українки, з вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, раніше не судимої, громадянки України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи автомобілем порушила Правила дорожнього руху України та скоїла дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої спричинила потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Обвинувачена ОСОБА_7 31 серпня 2019 року приблизно о 12 год. 15 хв., у світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, керуючи автомобілем марки Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вул. Шевченка у смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області у напрямку с. Монастирчани, де працівниками ТзОВ «ПБС» здійснювалося укладання асфальтно-бетонного покриття. Перед розміщенням технічних засобів, які здійснювали укладення асфальтно-бетонного покриття, по напрямку руху автомобіля, яким керувала ОСОБА_7 , на дорозі було встановлено тимчасові дорожні знаки: 1.37 «Дорожні роботи»; 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та 3.29 «Обмеження максимальної швидкості - «30». На смузі руху автомобіля Nissan Juke, укладаючи асфальтно-бетонне покриття, на мінімальній швидкості рухався асфальтоукладний вантажний автомобіль у напрямку з с. Монастирчани, біля якого знаходилися працівники ТзОВ «ПБС», в тому числі потерпілий ОСОБА_4 .

Виконуючи об`їзд перешкоди з лівого боку та будучи завчасно поінформованою дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості «30», ОСОБА_7 рухалася по зустрічній смузі, зі швидкістю 40 км/год. Проїжджаючи повз потерпілого, який знаходився посередині проїзної частини дороги біля пластмасових конусів, якими була обгороджена смугу руху у напрямку с. Монастирчани, де проводилися роботи по укладанню асфальтно-бетонного покриття, проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку, яка склалася, не обрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, перевищила максимальну швидкість, не обрала безпечного бокового інтервалу та вчинила зіткнення правим дзеркалом заднього огляду автомобіля Nissan Juke з ОСОБА_4 , внаслідок чого він впав на землю, та переїхала його нижню ліву кінцівку правим заднім колесом автомобіля.

При цьому обвинувачена ОСОБА_7 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.5, згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 1.10., в частині визначення поняття "перешкода для руху" нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

- п. 2.3., у якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.9., відповідно до якого водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил

- п. 13.1., згідно якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки з переломом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням та раною в ділянці лівої гомілки, що викликало необхідність проведення операції (металоостеосинтезу кісток гомілки ІБС), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнала та пояснила, що 31 серпня 2019 року приблизно о 12 год., керуючи автомобілем марки Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вул. Шевченка у смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області у напрямку с. Монастирчани, де працівниками ТзОВ «ПБС» здійснювалося укладання асфальтно-бетонного покриття. Перед розміщенням технічних засобів, які здійснювали укладення асфальтно-бетонного покриття, по напрямку руху автомобіля, яким вона керувала, на дорозі було встановлено дорожні знаки та, укладаючи асфальтно-бетонне покриття, рухався асфальтоукладний вантажний автомобіль у напрямку з с. Монастирчани, позаду якого знаходилися працівники ТзОВ «ПБС». Проїхавши 20 метрів вона почула удар по дзеркалу. На дорозі побачила лежачого потерпілого. Яким чином відбувся наїзд на ОСОБА_4 їй невідомо, адже ніякого удару не відчула. При цьому припускає, що потерпілий не міг потрапити під колеса її автомобіля.
Хоча обвинувачена ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України фактично не визнала, однак суд вважає, що її вина в цьому злочині повністю доведена зібраними у справі доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що 31 серпня 2019 року приблизно о 12 год. 15 хв. обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Nissan Juke, рухалася у смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області у напрямку с. Монастирчани, де він разом з працівниками ТзОВ «ПБС» здійснювали укладання асфальтно-бетонного покриття. Перед розміщенням технічних засобів на дорозі було встановлено тимчасові дорожні знаки: «Дорожні роботи», «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та «Обмеження максимальної швидкості». На смузі руху автомобіля обвинуваченої, укладаючи асфальтно-бетонне покриття, на мінімальній швидкості рухався асфальтоукладний вантажний автомобіль у напрямку з с. Монастирчани. Він знаходився посередині проїзної частини дороги біля пластмасових конусів, біля нього знаходилися також інші працівники. Виконуючи об`їзд, перевищуючи швидкість та проїжджаючи повз нього, ОСОБА_7 зачепила його правим дзеркалом заднього огляду автомобіля, внаслідок чого він впав на землю та переїхала його нижню ліву кінцівку. Працівники викликали поліцію та «швидку». Внаслідок ДТП він отримав травму лівої нижньої кінцівки з переломом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням та раною в ділянці лівої гомілки, що викликало необхідність проведення операції.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили, що 31 серпня 2019 року приблизно в обідню пору обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Nissan Juke, зі значною швидкістю, рухалася по вулиці у смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області у напрямку с. Монастирчани, де вони та потерпілий, будучи працівниками ТзОВ «ПБС», здійснювали укладання асфальтно-бетонного покриття. На дорозі було встановлено тимчасові дорожні знаки: «Дорожні роботи», «Об`їзд перешкоди з лівого боку», «Обмеження максимальної швидкості - «30». На смузі руху автомобіля Nissan Juke, укладаючи асфальтно-бетонне покриття, на мінімальній швидкості рухався асфальтоукладний вантажний автомобіль у напрямку з с. Монастирчани. Виконуючи об`їзд зі швидкістю більше як 30 км/год., проїжджаючи повз потерпілого, який знаходився посередині проїзної частини дороги біля пластмасових конусів, якими була обгороджена смугу руху у напрямку с. Монастирчани, де проводилися роботи по укладанню асфальтно-бетонного покриття, обвинувачена зачепила правим дзеркалом заднього огляду автомобіля ОСОБА_4 , внаслідок чого він впав на землю.

Крім того, свідок ОСОБА_10 ствердив, що бачив на нозі потерпілого відбитки протектора колеса, а ОСОБА_9 ствердив, що бачив як обвинувачена переїхала ногу правим заднім колесом автомобіля.
Протоколом огляду місця події від 31 серпня 2019 року, план-схемою та фототаблицями до нього підтверджується, що на проїжджій ділянці дороги по вулиці Шевченка в селищі Солотвин Богородчанського району вчинено ДТП. При огляді місця події були зафіксовані загальний вигляд місця ДТП, перед розміщенням технічних засобів, які здійснювали укладення асфальтно-бетонного покриття по напрямку руху автомобіля, яким керувала ОСОБА_7 , на дорозі було встановлено тимчасові дорожні знаки: «Дорожні роботи», «Об`їзд перешкоди з лівого боку», «Обмеження максимальної швидкості - «30». При огляді транспортного засобу Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видно, що пошкоджено праве дзеркало заднього огляду автомобіля та пошкоджено лакофарбове покриття правої передньої дверки автомобіля від контакту із дзеркалом (а.с 73-85).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 473 від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки з переломом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням, та раною в ділянці лівої гомілки, що викликало необхідність проведення операції (металоостеосинтезу кісток гомілки ІБС), яка утворилася від дії тупого твердого предмета, може відповідати терміну, вказаному в ухвалі, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а.с. 99-100).

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу від 12 вересня 2019 року на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані (а.с.107-110).

Актом розслідування нещасного випадку підтверджено, що 31 серпня 2019 року о 12 год. 20 хв. сталася ДТП, під час якої потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження (а.с. 116-129).

Фактичне невизнання обвинуваченою своєї вини суд розцінює як обраний нею спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності, а її твердження щодо обставин ДТП повністю спростовуються дослідженими в справі доказами - показаннями свідків, потерпілого та матеріалами справи. На протязі судового розгляду справи обвинувачена постійно змінювала свої показання, стверджуючи про небажання скоїти вчинене.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 повністю доведена, її дії кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Порушені ОСОБА_7 . Правила дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, яка настала та призвела до отримання потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При призначенні обвинуваченій покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Суд враховує позитивну характеристику на обвинувачену по місцю проживання, її молодий вік, думку потерпілого щодо покарання, який просить суворо карати, що на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів вона не перебуває, майновий стан, твердження ОСОБА_7 в судовому засіданні про відсутність коштів та місця праці.

Враховуючи викладені обставини справи, а також що обвинувачена скоїла злочин невеликої тяжкості, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи особу винної, яка позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування основного покарання в місцях обмеження волі та вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік та поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2896 грн. слід задоволити в повному обсязі, а про відшкодування моральної шкоди в розмірі 75000 грн. - частково. Крім того, з обвинуваченої слід стягнути 3000 грн. витрат, понесених потерпілим на правову допомогу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілим перенесено біль, душевні страждання, переживання, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а також враховує майновий стан обвинуваченої, яка не працює, що свідчить про неспроможність обвинуваченої відшкодувати заявлену потерпілим всю суму моральної шкоди, тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди до 30000 грн., яку стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , та стягнути з неї в повному обсязі матеріальну шкоду і витрати на правову допомогу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Обирати у відношенні обвинуваченої запобіжний захід до вступу вироку в законну силу суд підстав не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміни прокримінального мислення».
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення 2896 грн матеріальної шкоди задоволити повністю, а про стягнення 75000 грн. моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 2896 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1413,09 грн. витрат на залучення експертів.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Додаткове покарання виконувати окремо.
Речовий доказ по справі - автомобіль «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_11 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча