Справа № 594/1676/19
Провадження №1-кп/594/38/2020
У Х В А Л А
11 березня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Борщева обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 09 червня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Базар Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2019 року з Чортківської місцевої прокуратури до Борщівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153 від 09 червня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

07 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_6 подав скаргу в порядку ч.2 ст.303 КПК України, на незаконну бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000153, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність начальника та слідчих СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині невиконання письмових вказівок процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000153 - заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо допиту ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та проведення слідчого експерименту із ОСОБА_15

- визнати незаконною бездіяльність старшого групи прокурорів та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000153 - ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в частині незабезпечення виконання письмових вказівок старшого групи прокурорів ОСОБА_3 начальником та слідчими СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 ОСОБА_12 щодо допиту ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та проведення слідчого експерименту із ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали скаргу та просять її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечує проти задоволення скарги, оскільки така є необґрунтованою та не підлягає задоволенню під час підготовчого судового засідання. Вказав, що ОСОБА_19 змінила прізвище на ОСОБА_20 і в цій частині вказівки виконано. Крім того вказівки прокурора були ширші і при їх виконанні відпала потреба в допиті всіх осіб. Також захисник 18.11.2019 знайомився з матеріалами кримінального провадження, заявляв клопотання про допит свідків, однак щодо цих свідків звернувся тільки в підготовчому судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення скарги, вважають, що така не підлягає до задоволення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду матеріали, суд встановив наступне.
Згідно ч.2. ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Відповідно до ч.3. ст. 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 частини першої цієї статті, а це п.5 рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, та п.6. рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Статтями 314-316 КПК України передбачено які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні та ст. 315 КПК України, які питання повинен вирішити суд пов`язані з підготовкою до судового засідання. Статті 314-316 КПК України, взагалі не передбачають розгляд таких скарг судом під час підготовчого судового засідання.
Таким чином, суд, розглянувши скаргу приходить до такого висновку, оскільки дана скарга заявлена захисником на стадії підготовчого судового засідання і доводи, викладені у ній повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження документів (доказів) у даному кримінальному провадженні, які на даній стадії відсутні у суду і не можуть бути долучені стороною обвинувачення до обвинувального акту, то ці скарги та доводи у них заявлені передчасно, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.
12 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_21 , який діяв в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 подав клопотання про арешт майна в якому просив накласти арешт на все майно та грошові суми цивільного відповідача ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 є обвинуваченим за ч.2 ст.286 КК України по даному кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.3 ст.171 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_6 , а також розмір позовних вимог складає 130421,04 грн, з яких 30 421,04 грн матеріальна шкода, 100 000 грн моральна шкода. Доказом факту заподіяння шкоди ОСОБА_6 є вручення йому підозри про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та матеріалами кримінальної справи №594/1676/19. Крім того зазначає, що існують ризики того, що ОСОБА_6 можуть бути вчинені дії по прихованню або відчуженню належного йому майна, що унеможливить виконання рішення суду щодо стягнення цивільним позивачем завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просять його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Прокурор висловися про залишення клопотання про арешт майна без задоволення з підстав його передчасності та необґрунтованості, а також зважаючи на те, що клопотання не містить конкретного майна, яке слід арештувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання про арешт майна, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Позов потерпілої ОСОБА_4 подано в судовому засіданні та відповідно до ухвали суду від 29 січня 2020 року, її визнано цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.
Порядок звернення до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні визначений ч. 1 ст. 171 КПК України, де зазначено, що з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення крім іншого, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).
Як вбачається із клопотання, цивільного позивачпросить накласти арешт на все майно та грошові суми, що належать обвинуваченому ОСОБА_6 , при цьому не вказує ні переліку майна, ні реальної вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити вказану співмірність.
Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності, що зокрема, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій (ст. 22 КПК України); сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим кодексом (ст. 26 КПК України). Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.
Крім того, в поданому клопотанні відсутнє обґрунтування з посиланням на відповідні докази необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, що передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Частиною 1 статті 173 КПК України встановлено, що суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження просять призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, її представника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду виходячи з наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Борщівському районному суду Тернопільської області.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 170-173, 303, 314-316, ч. 2 ст. 369, ст. 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 поданої в порядку ч.2 ст.303 КПК України, на незаконну бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000153 відмовити.
У задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000153 від 09 червня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Борщівського районного суду (м.Борщів, вул.Я.Кондри, 5) на 19 березня 2020 року о 12 год.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_4 її представника-адвоката ОСОБА_5 , свідків зазначених в реєстрі матеріалів кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1