Справа №127/8625/20
Провадження №1-кс/127/3878/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП в Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП в Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 16.04.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2020 близько 21 години 40 хвилин, поліцейський взводу № 3 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю спільно з поліцейським взводу № 3 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер - 106», по вулиці Київській, 8, в м. Вінниці помітили автомобіль марки «MersedesSprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинили по причині несправності заднього правого габаритного вогню.

Підійшовши до вказаного автомобіля, працівник поліції ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 3 ст. 18, п. 1, 4 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 35Закону України «Про Національну поліцію», з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.

Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_9 , який перебував за кермом автомобіля із явними ознаками алкогольного сп`яніння, та пасажиром автомобіля виявився ОСОБА_4 .

На законні вимоги ОСОБА_7 , який представився та пред`явив посвідчення працівника правоохоронного органу, до ОСОБА_9 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу та пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, останній не відреагував та почав поводити себе агресивно, внаслідок чого між працівниками правоохоронного органу та ОСОБА_9 почалася сварка, в яку вирішив втрутитися
ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язкистав поводити себе агресивно та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, штовхнув ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс три удари ногою в область голови ОСОБА_7 .

Далі, на висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 не відреуагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_8 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_4 спеціальний засіб кайданки, таким чином затримавши його.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу №3 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 заподіяно (згідно виписки МКЛ ШМД № 8024 від 14.04.2020 року) закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій лівої лобно - скроневої ділянки голови, забій м`яких тканин обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, 14.04.2020 близько 21 години 40 хвилин, поліцейський взводу № 3 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю спільно з поліцейським взводу № 3 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер - 106», по вулиці Київській, 8, в м. Вінниці помітили автомобіль марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинили по причині несправності заднього правого габаритного вогню.

Підійшовши до вказаного автомобіля, працівник поліції ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 3 ст. 18, п. 1, 4 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 35Закону України «Про Національну поліцію», з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.

Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_9 , який перебував за кермом автомобіля із явними ознаками алкогольного сп`яніння, та пасажиром автомобіля виявився ОСОБА_4 .

На законні вимоги ОСОБА_7 , який представився та пред`явив посвідчення працівника правоохоронного органу, до ОСОБА_9 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу та пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, останній не відреагував та почав поводити себе агресивно, внаслідок чого між працівниками правоохоронного органу та ОСОБА_9 почалася сварка, в яку вирішив втрутитися
ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язкистав поводити себе агресивно та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, штовхнув ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс три удари ногою в область голови ОСОБА_7 .

Далі, на висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 не відреуагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_8 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_10 спеціальний засіб кайданки, таким чином затримавши його.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу №3 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 заподіяно (згідно виписки МКЛ ШМД № 8024 від 14.04.2020 року) закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій лівої лобно - скроневої ділянки голови, забій м`яких тканин обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органупобоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано 14.04.2020 та обґрунтовано повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України «15» квітня 2020 року: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, не одруженого проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних досудовим слідством доказах, у тому числі: рапортом працівників УПП у Вінницькій області, протоколом огляду місця події від 14.04.2020 року, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фото для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення фото для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; довідкою з МКЛ ШМД № 8024 від 14.04.2020.

Вважаю, що наведені обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому обрання саме такого запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи неможливість, запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить його клопотання задовольнити.

Прокурор просила клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували з приводу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просили його застосували лише в нічний період доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч. 1, 2 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 14.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
15.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне із яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, а також особу підозрюваного, який зареєстрований та має постійне місце проживання, однак останній є особою молодого віку, який не навчається та не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, наявні особисті зв`язки не мають стримуючого від злочинної діяльності характеру, чинив опір та проявляв явну неповагу до правоохоронних органів, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме цілодобовий домашній арешт із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 15 червня 2020 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 15.06.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя