Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/391/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 307 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000577 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2020 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гайворон Кіровоградської області, громадянин України, циган, маючий повну загальну середню освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 3 групи, на утриманні має матір похилого віку, раніше судимий:
-17.04.2003 року - Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.ч.3, 4, 5 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців;
-27.11.2013 року - Бершадським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільненого від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на 11 місяців 14 днів на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 4.04.2017 року, покарання відбуте ,судимість не погашена
засуджений за ч.1 ст.307 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено за сукупністю злочинів покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 березня 2019 року по 19 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 7536,48 грн. витрат за проведення експертизи.
Цим же ви роком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, а також незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно. Зазначені злочини ОСОБА_8 вчинив за таких обставин:
28.02.2019 року близько 17 год. 55 хв. ОСОБА_8 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою отримання грошового прибутку, на території домоволодіння за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , під час проведення негласної слідчої дії - «контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки», незаконно збув легендованій особі - ОСОБА_9 паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №211 від 20.03.2019 року містить психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, маса якого становить - 0,2317 г, за що отримав гроші у сумі - 200 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» незаконно придбав, зберігав психотропні речовини з метою збуту та збув особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Окрім того, 26.03.2019 року о 14 год. 38 хв. ОСОБА_8 збувши легендованій особі ОСОБА_9 паперовий згорток із амфетаміном, на шлях виправлення не став. Діючи із прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на зберігання психотропної речовини без мети збуту, з метою власного вжитку, на території домоволодіння за місцем свого проживання, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 незаконно зберігав паперовий згорток в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 "дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" №275 від 19.04.2019 року - містить психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, масою - 0,0221 г, та паперовий згорток в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 "дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №274 від 19.04.2019 року - містить психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, масою - 0,041 г.
26.03.2019 року під час проведення огляду в період часу із 14 год. 38 хв. до 18 год. 43 хв. домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що узаконений на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2019 року, за місцем проживання ОСОБА_8 , у приміщенні житлового будинку працівниками поліції вищезазначені 2 паперових пакунки з психотропною речовиною - амфетамін було виявлено та вилучено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 просить змінити вирок районного суду пом`якшити її підзахисному покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі є занадто суворим та не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Вважає, що судом недостатньо враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме:

- ОСОБА_8 у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю. Про його щире каяття свідчать ті обставини, що кримінальне провадження за його згодою розглядалося у спрощеному порядку.

- За місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

- ОСОБА_8 здійснює догляд за своєю старою матір`ю, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою разом проживає. Вказані обставини стверджуються довідкою Управління Соціального Захисту Населення Гайворонської РДА та актом обстеження житлово-комунальних умов, проведений депутатом Гайворонської міської ради.

- Також, судом не враховано, що він став на шлях виправлення. Перестав вживати наркотичні засоби і згідно довідки лікаря-нарколога ОСОБА_8 станом на 21.01.2020 року на диспансерному обліку не знаходиться.

- ОСОБА_8 , є інвалідом III групи інвалідності, він обмежено працездатний. Відбувати покарання у вигляді 4 років позбавлення йому буде важко за станом здоров`я.

З урахуванням всіх перерахований обставин, призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі є занадто суворим і не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, доглядає свою матір похилого віку, в скоєному щиро розкаявся, є інвалідом Ш групи, за можливе виправлення засудженого із звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_8 за винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України,оскільки він свою вину визнав повністю, в суді першої інстанції підтвердив фактичні обставини справи.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, як вчинення незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, а також незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, обставини вчинення,особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває,є інвалідом 3 групи загального захворювання, не працюючий, такий, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є раніше судимим.
Враховано обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочинів.
Також суд першої інстанції хоч і не зазначив у вироку, проте при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_8 має на утриманні матір похилого віку та здійснює за нею соціальний догляд.

Що стосується доводів захисника про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України необхідно зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо є виправлення засудженого без відбування покарання враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, що в свою чергу свідчить про не бажання ставати на шлях виправлення.
Крім того ОСОБА_8 має обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.
Отже, колегія судді залишає без задоволення доводи захисника про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки останній на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини, за які засуджений та має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідно до довідки-характиристики, наявної в матеріалах справи, зазначено лише про те, що скарг на ОСОБА_8 не надходило (а.с. 98). Зазначене в жодному випадку не може свідчити про позитивну характеристику обвинуваченого.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, колегією суддів не може бути враховано оскільки причиною вчинення кримінальних правопорушень є брак коштів та в матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_8 офіційно не працює.

Доводи захисника про необхідність догляду обвинуваченого за своєю матір`ю колегією, як підстава для призначення йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, колегію суддів не може біти враховано оскілки ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимим, маючи на утриманні матір, не завадило йому знову вчинити нові злочини.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для її виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України не можуть бути задоволені, як безпідставні. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції захисник наполягає на звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладе, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2020 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез