Справа № 645/7595/19
Провадження № 1-кп/645/449/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002374 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, з повною загальною середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимою 20.06.2017 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, -

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 21.09.2019 приблизно о 22 годині, перебувала поблизу супермаркету Сільпо, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, де вона побачила раніше незнайомого їй ОСОБА_6 , з кишені штанів якого виглядав належний йому мобільний телефон ТМ «Хіоmі Redmi 6А». В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_7 мобільного телефону ТМ «Хіоmі Redmi 6А».
Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону ТМ «Хіоmі Redmi 6А», ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшла до ОСОБА_8 та під приводом підпалити цигарку, скориставшись тим, що ОСОБА_9 відволікся та за її злочинними діями ніхто не спостерігає, не помітно для ОСОБА_8 , витягла з кишені штанів ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон ТМ «Хіоmі Redmi 6А», вартість якого становить 1878 грн. 30 грн..
Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1878 грн. 30 грн..

В судовому засіданні ОСОБА_5 ,винною себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю, при цьому показала, що 21.09.2019 року приблизно о 22 годині, перебувала поблизу супермаркету Сільпо та станції метро Масельського, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, де побачила раніше незнайомого їй потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, у якого вона помітила мобільний телефон. Вона підійшла до потерпілого нібито з метою підпалити цигарку, а сама в цей час непомітно для потерпілого витягла у нього із кишені джинсів мобільний телефон. В подальшому телефон вона продала, гроші їй були потрібні на вживання наркотичних засобів. Зазначила, що на той час вона вживала наркотичні засоби, але на даний час після проходження курсу реабілітації в центрі «Давир» вона не вживає наркотики, залишилась мешкати в даному центрі та допомагає іншим наркозалежним позбутись цієї хвороби. Також зазначила, що вона має малолітню дитину, щодо якої позбавлена батьківських прав рішенням суду, дитиною опікується її мати. У скоєному щиро каялась, просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справи у його відсутності, зазначив, що претензій до обвинуваченої не має.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорювала вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинувачену та матеріалів досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинено повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України і така кваліфікація її дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті(санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи
перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
При визначенні ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше була засуджена, злочин вчинила в період іспитового строку, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, а також пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття. Згідно довідки Громадської організації «Давир» ОСОБА_5 добровільно пройшла курс ресоціалізації та мешкає в зазначеному центрі ресоціалізації, зі сторони адміністрації претензій до неї не має. Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її матір`ю зазначена ОСОБА_5 , але в судовому засіданні обвинувачена повідомила, що вона рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини, якою опікується її мати бабуся дитини. Рішення суду щодо позбавлення батьківських прав обвинуваченої суду надану не було.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства - середні. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.06.2017 року ОСОБА_5 була визнанна винною та засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням певних обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Злочин згідно даного вироку ОСОБА_5 вчинила в період іспитового строку, тому покарання їй необхідно призначати на підставі ст. 71 КК України.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст.75, 76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинувачену від відбуття покарання із випробуванням, або застосування до неї більш м`якого покарання.
Враховуючи те, що обвинувачена була раніше засуджена за аналогічний злочин проти власності, злочин вчинила в період іспитового строку, а також середню імовірність вчинення повторного злочину, та небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, суд для досягнення цілей виховання та попередження вчинення нових злочинів, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише у місцях позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_5 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 6/2742се-19 від 29.09.2019 року у розмірі 471,03 грн..

Цивільний позов заявлений не був.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, на підставі цього закону у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.06.2017 року, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 471,03 гривень.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання.Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1