Справа № 487/1808/20
Провадження № 1-кс/487/2244/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
01.04.2020 року, слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 30.03.2020 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на ноутбук торгівельної марки «ACER», білого кольору та зарядний пристрій до нього, ноутбук торгівельної марки «MSI» та зарядний пристрій до нього та системний блок чорного кольору.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000034 від 15.01.2020 за ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітник УСБУ в Одеській області, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошові кошти, здійснювали несанкціонований збут та розповсюдження інформації з обмеженим доступом, захищеної відповідно до чинного законодавства, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), а саме інформації про білінгові з`єднання телефонних абонентів мобільних операторів.

30.03.2020 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено ноутбук торгівельної марки «ACER», білого кольору та зарядний пристрій до нього, ноутбук торгівельної марки «MSI» та зарядний пристрій до нього. Вказані ноутбуки вилучено та поміщено до сейф-пакету № L1005437. Також під час обшуку виявлено та вилучено системний блок чорного кольору, який опломбовано печаткою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Так, вилучені речі, документи та майно можуть підтверджувати факти і обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без повідомлення власника майна.

В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав просив про задоволення, крім того зазначив що накладення арешту на вказані ноутбуки необхідно для їх подальшого експертного дослідження з метою отримання інформації яка в них міститься.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000034 від 15.01.2020 за ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що співробітник УСБУ в Одеській області обґрунтовано підозрюється в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошові кошти, здійснювали несанкціонований збут та розповсюдження інформації з обмеженим доступом, захищеної відповідно до чинного законодавства, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), а саме інформації про білінгові з`єднання телефонних абонентів мобільних операторів.

30.03.2020 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено ноутбук торгівельної марки «ACER», білого кольору та зарядний пристрій до нього, ноутбук торгівельної марки «MSI» та зарядний пристрій до нього. Вказані ноутбуки вилучено та поміщено до сейф-пакету № L1005437. Також під час обшуку виявлено та вилучено системний блок чорного кольору, який опломбовано печаткою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Більше під час обшуку нічого не вилучалось.

Так, на думку слідчого вилучені речі та майно можуть підтверджувати факти і обставини вчинення кримінального правопорушення тому, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Крім того, слідчий вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з метою подальшого проведення експертного дослідження, для отримання інформації яка міститься у вказаних ноутбуках.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження у органу досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Крім того, під час розгляду клопотання, слідчим доведено, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 30.03.2020 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на ноутбук торгівельної марки «ACER», білого кольору та зарядний пристрій до нього, ноутбук торгівельної марки «MSI» та зарядний пристрій до нього та системний блок чорного кольору.

Визначити місцем зберігання вказаного майна - приміщення зберігання речових доказів Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1