Справа № 645/6128/19
Провадження № 1-кп/645/379/20
В И Р О К
Іменем України

16 квітня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0002189 від 09.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Покровка, Чугуївського району Харківської області, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не офіційно працює продавцем-реалізатором в «Магазин продуктовий», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 08 вересня 2019 року, приблизно о 09 годині знаходилася на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , де звернула увагу на раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , який у стані алкогольного сп`яніння сидів на лавці на дитячому майданчику, напроти вказаного будинку. ОСОБА_4 побачила, що на лавці поряд з ОСОБА_6 лежав мобільний телефон «Meizu 15 Lite 4/64GB Black» чорного кольору, належний останньому. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння відволікся та не спостерігає за її злочинними діями, та її протиправні дії є непоміченими для сторонніх осіб, підійшла до потерпілого, нахилилася та взяла з лавки, тим самим таємно викрала мобільний телефон «Meizu 15 Lite 4/64GB Black» чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/2305СЕ-19 від 18.09.2019 року 3449 грн., який поклала до кишені власного одягу, тим самим розпорядилася викраденим майном, та відійшла від потерпілого ОСОБА_6 .. В цей час, до потерпілого ОСОБА_6 підійшла його малолітню донька ОСОБА_7 .. ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що ОСОБА_7 могла бачити її протиправні дії, а саме момент крадіжки телефону, з метою збереження викраденого майна та відведення від себе підозри у вчинені злочину з боку ОСОБА_7 повернулась до лавочки, на якій сидів потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та запропонувала допомогу. ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , що за декілька хвилин має підійти дружина потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 , та допомога їй не потрібна. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її злочинні дії не були викриті, зберігаючи при собі викрадене майно мобільний телефон, попрямувала за місцем свого мешкання, а саме до входу до третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_4 знаходилася біля третього під`їзду, то у двір будинку зайшла дружина ОСОБА_6 ОСОБА_8 , яка спитала у потерпілого ОСОБА_6 де його мобільний телефон при цьому набираючи його номер мобільного телефону. Так, на мобільний телефон «Meizu 15 Lite 4/64GB Black», надійшов вхідний дзвінок та ОСОБА_4 не бажаючи бути викритою, вимкнула викрадений нею у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон та зайшовши до під`їзду піднялась на дев`ятий поверх, де заховала за сміттєвою трубою, між дев`ятим та технічним поверхами третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , прикривши його фрагментом деревини. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3449 грн..

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила суду, що 08.09.2019 року вранці, приблизно 09 годині біля будинку № 13/7 по вул. Танкопія у м. Харкові на лавочці вона побачила чоловіка, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та рядом з ним лежав мобільний телефон чорного кольору, яким вона вирішила заволодіти. Після чого ОСОБА_4 підійшла до чоловіка та взяла мобільний телефон, який поклала до кишені свого одягу, після чого до них підійшла донька чоловіка, їй вона не віддала телефона, а понесла телефон до себе до дому. Після чого вийшла жінка потерпілого, яка почала кричати, казала, що викликала поліцію, ОСОБА_4 злякалася, та сховала телефон за сміттєвою трубою у під`їзді.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілий, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» та КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , 14.10.2010 року (серія НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У судовому засіданні обвинувачена просила суд не позбавляти її свободи, та запевнила, що має фінансову можливість і бажання понести передбачену законом відповідальність за вчинене і сплатити штраф у розмірі, визначеному судом.

Відповідно до положень ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що законодавець не пов`язує можливість визначення особі вироком суду покарання у вигляді штрафу, із наявністю у нього офіційного місця роботи, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу винної, обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, до суду не надходило.

Цивільні позови не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Роз`яснити засудженій ОСОБА_4 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 18.09.2019 року № 6/2305СЕ-19 року у кримінальному провадженні № 0002189 в сумі 628,04 грн..

Речові докази «Meizu 15 Lite 4/64GB Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутими останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя -