Справа № 675/1905/19
Провадження № 1-кп/675/29/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 31.05.2018 року та №0000357 від 27.09.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року за ст.ст.185 ч.ч.2, 3, 70, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.191 ч.3 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року за ст.ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Михля Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
15 лютого 2018 року в обідню пору ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в центрі с.Лютарка Ізяславського району. Під час розмови ОСОБА_5 , знаючи, що в приміщенні колишнього сироварного цеху, що розташоване з адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться майно ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку, на що останній погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, цього ж дня, близько 16 години, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю зі ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, гужовою повозкою, яку ОСОБА_4 попередньо взяв за місцем свого проживання та яка на праві власності належить ОСОБА_8 , приїхали до приміщення колишнього сироварного цеху, що розташоване за вказаною вище адресою, де шляхом відсування правої половини вхідних дверей, які були закриті на навісний замок, однак не навішені на навісні петлі, проникли у вказане приміщення. В його середині, із застосуванням власної фізичної сили, перемістили до виходу із приміщення пастеризатор з підставкою «Пастеризаційно-охолоджувальної установки марки Б6-ОП2-Ф-1». Однак, зрозумівши, що без сторонньої допомоги завершити свої злочинні дії вони не зможуть з причин, що не залежать від їх волі, ОСОБА_4 , з метою доведення їх злочинного умислу до завершення, зателефонував ОСОБА_6 та попросив його про допомогу, а саме щодо вчинення спільно з ними крадіжки чужого майна, на що останній погодився.
В подальшому, близько 17 години, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із вказаного приміщення, із застосуванням фізичної сили, таємно, в свою користь викрали пастеризатор із підставкою «Пастеризаційно-охолоджувальної установки марки Б6-ОП2-Ф-1», вагою 310 кг, вартістю 5 гривень 80 копійок за 1 кг брухту чорного металу, загальною вартістю 1798 гривень, належний ОСОБА_7 , який погрузили на гужову повозку.
Викрадений пастеризатор із підставкою обвинувачені гужовою повозкою перевезли до м.Ізяслав, де продали ОСОБА_9 за 1800 гривень, а отримані кошти розподілили між собою.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 1798 гривень.
Крім того, у ОСОБА_4 , 26 вересня 2018 року, близько 22 години, який проходив повз домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та достовірно знав, що у вказаному домоволодінні знаходиться електрична циркулярка, виник умисел на її викрадення.
З цією метою, ОСОБА_4 , умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вхідну хвіртку, яка була закрита на мотузку, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння.
Перебуваючи на його території, ОСОБА_4 підійшов до господарського приміщення, поряд з яким була розміщена електрична циркулярка, належна ОСОБА_11 , де, за допомогою власної фізичної сили, виволік її на вулицю, таким чином таємно викрав електричну циркулярну пилу, що складалася з металевого каркаса у вигляді столика та старої дискової пили, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, та електричного двигуна серійний номер АО 504177, вартістю 1127 гривень 39 копійок.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме реалізував ОСОБА_12 за 500 гривень.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв майнової шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 1127 гривень 39 копійок.
Також, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року за ст.ст.185 ч.2, 3, 70, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, скоїв повторно умисний злочин проти власності.
Так, ОСОБА_4 в кінці березня 2019 року, точний день та час під час досудового розслідування не встановлено, знаходячись в АДРЕСА_2 , перебуваючи в дружніх стосунках із ОСОБА_13 , зловживаючи його довірою, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, попросив та отримав в користування належний останньому перфоратор торгівельної марки «Ехреrt-tools», моделі «ZC-HW-2400», синього кольору, вартістю 567 грн., без мети повернення власнику, чим незаконно заволодів вказаним майном та в подальшому, 01.04.2019 року, продав ОСОБА_14 за 300 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі за вказаних обставин, щиро розкаявся. Розповів суду, що в лютому 2018 року разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили крадіжку пастеризатора із підставкою з приміщення колишнього сироварного цеху в с.Лютарка, який потім продали як металобрухт в м.Ізяслав, поділивши між собою виручені кошти.
Крім того, він у вересні 2018 року вчинив крадіжку циркулярної пили з електромотором, яка належить ОСОБА_11 , витягнувши її за межі огородженого подвір`я, та продав знайомому на ім`я ОСОБА_15 .
Також ОСОБА_4 повідомив суду, що в березні 2019 року, маючи дружні стосунки з ОСОБА_13 , з метою власного збагачення, попросив в користування та отримав перфоратор, не збираючись повертати останній власнику. В подальшому продав його.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що дійсно 15 лютого 2018 року спільно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 здійснив крадіжку пастеризатора із підставкою з приміщення колишнього сироварного цеху по АДРЕСА_3 за вказаних в обвинувальному акті обставин. Викрадене майно вони втрьох завезли в м.Ізяслав та здали на металобрухт, а отримані кошти поділили порівну.
ОСОБА_6 під час його допиту в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні крадіжки пастеризатора з приміщення колишнього сироварного цеху за вказаних вище обставин, щиро розкаявся.
Крім зізнання, вина обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
По епізоду крадіжки майна, належному потерпілому ОСОБА_7 :
-протоколом огляду місця події від 14.05.2018 року з доданими до нього фототаблицями, відповідно до якого органом досудового розслідування з дозволу власника ОСОБА_7 було оглянуто місце скоєння крадіжки приміщення колишнього сироварного цеху в с.Лютарка Ізяславського району Хмельницької області;
-технічним паспортом на пастеризаційно-охолоджувальну установку марки Б6-ОП2-Ф-1, протоколом його огляду, складеним 12.06.2018 року;
-довідкою Лютарської сільської ради Ізяславського району від 21.06.2018 року №938, та протоколом огляду від 19.06.2018 року з доданими фототаблицями, якими підтверджується проведення огляду коня та гужової повозки, що були використані для вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_7 , а також належність ОСОБА_8 вказаного коня;
-показами свідка ОСОБА_9 , жительки м.Ізяслав, яка в судовому засіданні зазначила, що в лютому 2018 року всі троє обвинувачених привезли їй металевий виріб, ззовні схожий на батарею опалення, з триногою та запропонували придбати його, на що вона погодилась. Домовившись про купівлю по ціні металобрухту, тобто 5,80 грн. за 1 кг, зазначене майно зважила (його вага склала 310 кг) та сплатила обвинуваченим 1800 грн. В подальшому вказані металеві вироби реалізувала третій особі. Також зазначила, що через 5-6 днів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привозили їй металеві двері, які вона придбала в них;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2019 року з доданими ілюстрованими таблицями, відповідно до якого вказана свідок ОСОБА_9 в присутності понятих, з чотирьох, пред`явлених їй для впізнання осіб, вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що в середині лютого 2018 року продала їй металевий виріб, ззовні схожий на батарею опалення, з триногою;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2019 року з доданими ілюстрованими таблицями, відповідно до якого ОСОБА_9 в присутності понятих, з чотирьох, пред`явлених їй для впізнання осіб, вказала на ОСОБА_5 , як на особу, що в середині лютого 2018 року продала їй металевий виріб, ззовні схожий на батарею опалення, з триногою;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2019 року з доданими ілюстрованими таблицями, відповідно до якого ОСОБА_9 в присутності понятих, з чотирьох, пред`явлених їй для впізнання осіб, вказала на ОСОБА_4 , як на особу, що в середині лютого 2018 року продала їй металевий виріб, ззовні схожий на батарею опалення, з триногою;
-результатами проведених з обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слідчих експериментів, під час яких, кожен окремо, в присутності понятих, без будь-якого примусу розповіли про деталі скоєння за попередньою домовленістю крадіжки пастеризаційно-охолоджувальної установки з триногою з колишнього сироварного цеху в с.Лютарка, показавши в приміщенні місцезнаходження на час крадіжки майна, описавши деталі його переміщення та завантаження в гужову повозку. Вказане підтверджується трьома протоколами проведених слідчих експериментів з кожним із обвинувачених від 11.10.2019 року та 12.10.2019 року та доданими до них відеозаписами на DVD-R дисках;
-повідомленнями про неможливість проведення судової експертизи №12.1-0480:18 від 23.06.2018 року та №5381/18-26 від 12.02.2019 року, висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №14494/19-53 від 03.07.2019 року, відповідно до яких експерти прийшли до висновку про неможливість встановлення ринкової вартості пастеризаційно-охолоджувальної установки Б6-ОП2-Ф-1 з підставкою станом на 15.02.2018 року, а також довідкою №3 від 11.10.2019 року, виданою ПП «Магніт-Ресурс», про те, що станом на 15.02.2018 року вартість брухту чорного металу становила 5,80 грн. за 1 кг.
По епізоду викрадення ОСОБА_4 майна потерпілого ОСОБА_11 :
-показами потерпілого ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні, в якому він був присутній, згідно яких належна йому циркулярна пила з електричним мотором знаходилась на території огородженого подвір`я його баби ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 . Про крадіжку повідомив йому ОСОБА_4 , в зв`язку із чим потерпілий зателефонував на лінію «102». В подальшому ОСОБА_4 зізнався ОСОБА_11 , що це саме він скоїв крадіжку, обіцяв повернути електромотор або відшкодувати його вартість;
-рапортом від 27.09.2018 року про надходження повідомлення від ОСОБА_11 на лінію «102» про вчинення крадіжки циркулярки з металевим станком з подвір`я ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 ;
-протоколом огляду місця події від 27.09.2018 року з доданими фототаблицями та схемою домогосподарства, відповідно до якого було встановлено, що домогосподарство АДРЕСА_4 огороджене, також було виявлено місце на подвір`ї під навісом, де знаходилась викрадена циркулярна пила з електричним мотором;
-письмовою заявою ОСОБА_12 від 12.08.2019 року про добровільну видачу електричного мотору, який у вересні 2018 року він придбав у ОСОБА_16 в с.Лютарка;
-протоколом огляду від 12.08.2019 року з доданими ілюстрованими таблицями добровільно виданого електричного двигуна. Під час його огляду було встановлено, що його серійний номер 544177;
-довідкою від 13.08.2019 року, виданою залученим спеціалістом ОСОБА_17 , про те, що електричний двигун з №504177 має потужність 1,5 КВт, 1500 обертів на хвилину та перебуває в справному стані;
-результатами проведеного зі ОСОБА_4 , за участю понятих, слідчого експерименту, під час якого останній добровільно продемонстрував присутнім шлях потрапляння ним на огороджене подвір`я домогосподарства по АДРЕСА_4 через хвіртку та виволочення з його території циркулярної пили;
-висновком експерта №12.1-0522:19 від 22.08.2019 року, яким встановлено, що вартість електричного двигуна з серійним номером АО №504177 станом на 26.09.2018 року могла становити 1127, 39 грн.
По епізоду заволодіння ОСОБА_4 чужим майном шляхом зловживання довірою:
-показами потерпілого ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні, в якому він був присутній, згідно яких в кінці березня 2019 року (точної дати не пам`ятає) ОСОБА_4 , з яким в нього були дружні стосунки, звернувся до нього з проханням надати в користування перфоратор для проведення в житловому будинку його співмешканки ремонту. Коли ОСОБА_13 знадобився перфоратор, він попросив обвинуваченого повернути його, але той повідомив, що перфоратор знаходиться в гаражі в батька. Коли його там не виявилось, ОСОБА_4 вже розповів, що перфоратор забрали працівники поліції, які приїхали на виклик його співмешканки після їх сварки;
-письмовою заявою ОСОБА_14 від 24.08.2019 року про добровільну видачу перфоратора торгівельної марки «Ехреrt», моделі «ZC-HW-2400», який він придбав у ОСОБА_4 ;
-протоколами огляду від 24.08.2019 року та від 09.09.2019 року з доданими ілюстрованими таблицями добровільно виданого перфоратора торгівельної марки «Ехреrt-Tools», моделі «ZC-HW-2400». Під час проведених оглядів було встановлено, що перфоратор виготовлений з комбінованих матеріалів чорного та блакитного кольорів, має ознаки використання та знаходиться в робочому стані;
-висновком експерта №12.1-0575:19 від 05.09.2019 року та довідкою про вартість від 12.09.2019 року, виданою ФОП ОСОБА_18 , якими встановлено, що станом на 01.04.2019 року середня ринкова вартість нового перфоратора марки «Ехреrt-Tools», моделі «ZC-HW-2400», становила 983,00 грн., а вартість бувшого у використанні такого перфоратора 567,00 грн.
Таким чином, наведені докази та їх оцінка у своїй сукупності переконують суд, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена:
-в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення (по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 ), та вказані дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України;
-в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище (по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 ), та вказані дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України;
-в умисних діях, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно (по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 ), та вказані дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України.
Вина ОСОБА_5 доведена в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, та вказані дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
Вина ОСОБА_6 доведена в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, та вказані дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.3 ст.191 КК України як розтрата чужого майна, що було ввірене особі, вчинене повторно.
Однак, суд не здобув доказів, які б давали підстави стверджувати, що ОСОБА_4 мав прямий умисел на розтрату майна, яке було йому ввірене, оскільки таке майно йому ввірене не було.
Так, перфоратор марки «Ехреrt-Tools», моделі «ZC-HW-2400», не був обвинуваченому ввірений. Тобто таке майно не знаходилось у його правомірному володінні, останній не був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність не була обумовлена жодними його обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.
При цьому, суд бере до уваги покази потерпілого ОСОБА_13 , який підтвердив належність йому на праві власності вказаного майна та передачу його лише в тимчасове користування ОСОБА_4 з подальшим поверненням. Крім того, з показів обвинуваченого слідує, що він, користуючись дружніми відносинами з потерпілим, діючи умисно, маючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, отримав перфоратор та не мав наміру його повертати власнику.
Таким чином, обставини вчиненого злочину, покази потерпілого та обвинуваченого переконали суд в необхідності перекваліфікації вчиненого злочину з ч.3 ст.191 КК України на ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.
Судом, при перекваліфікації дій ОСОБА_4 , враховуються правила ст.337 КПК України, у відповідності до змісту якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, які згідно із ст.12 КК України є тяжкими злочинами, та злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою з Ізяславської ЦРЛ. Судом також враховано особу ОСОБА_4 , який ніде не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, а також суд бере до уваги факт відшкодування потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 шкоди в повному обсязі.

Відповідно до змісту досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної 17.10.2019 року, ОСОБА_4 характеризується посередньо. Крім того, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, особу обвинуваченого, зважаючи на кількість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, одне з яких скоєно під час іспитового строку, суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

При призначенні покарання суд враховує положення, викладені у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року. За їх змістом у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався, ОСОБА_4 виконував покладені на нього процесуальним законом обов`язки, а тому на момент ухвалення вироку підстав та ризиків для обрання запобіжного заходу немає.
Що стосується питання призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками Ізяславської ЦРЛ, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом враховується досудова доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складена 05.10.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується посередньо. Крім того, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі на певний строк у винятковому випадку з покладенням на нього додаткового обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відтак, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого злочину, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, його особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної норми закону. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив вказане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Ізяславським районним судом Хмельницької області від 12.12.2018 року, суд прийшов до висновку, що остаточне покарання йому слід призначити згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та покладання обов`язків, в тому числі не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарання ОСОБА_5 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, на момент ухвалення вироку підстав та ризиків для обрання запобіжного заходу немає.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше несудимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з Ізяславської ЦРЛ, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом враховується досудова доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складена 05.11.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_6 характеризується посередньо. Крім того, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі на певний строк з покладенням на нього додаткового обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого злочину, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, зважаючи на думку органу з питань пробації, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ст.76 КК України, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарання ОСОБА_6 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався, на момент ухвалення вироку підстав та ризиків для обрання запобіжного заходу немає.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлено.

Судові витрати на залучення експертів у відповідності до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань за даним вироком та вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань за даним вироком та вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням відповідно до ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, з покладенням відповідно до ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути на користь держави витрати на проведення судових експертиз з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з кожного по 418, 67 грн., а зі ОСОБА_4 1831, 76 грн.
Речові докази:
-документи на пастеризаційно-охолоджувальну установку марки Б6-ОП2-Ф-1, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його власності;
-гужову повозку на резиновому ходу та коня чорного окрасу віком близько 5 років, передані на зберігання ОСОБА_8 , залишити у її власності;
-перфоратор торгівельної марки «Ехреrt-Tools», моделі «ZC-HW-2400», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , залишити у його власності;
-електричний двигун з серійним номером АО 504177, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити у його власності;
-мотузку, марлеві змиви, поміщені у паперові конверти, які опечатані печаткою №106 Ізяславського ВнП, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим, прокурору та направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1