Справа №175/318/18
провадження №1-кс/175/62/19
У Х В А Л А

Іменем України
25 січня 2019 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів в рамках кримінального провадження №0002522 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділення Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2013 року за № 0002522, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайства.

Досудовим розслідування встановлено, що 27.05.2011 року ОСОБА_4 , 1955 р.н., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 увійшовши в довіру до ОСОБА_5 , шляхом обману останньої заволодів її грошима в сумі 101600 грн.

17.09.2013 року слідчим СВ Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області до ЄРДР за № 40002522, було внесено відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що 27.05.2011 року ОСОБА_4 , власноручно написав боргову розписку ОСОБА_5 на загальну суму 12700 доларів США, що в еквівалентно на момент написання розписки становило 101600 гривень 00 коп. Крім того, у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває цивільна справа №2-410/6334/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про стягнення боргу. 23.05.2013 року ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс рішення на користь ОСОБА_5 , щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу 101600 гривень 00 коп., яке ІНФОРМАЦІЯ_4 , не скасовано

З метою встановлення об`єктивної сторони кримінального правопорушення, у слідчого виникла необхідність тимчасового доступу до цивільної справи №2-410/6334/12, у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим, та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Наявні у кримінальному провадженні матеріали дають достатні підстави вважати, що документи, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , мають значення для кримінального провадження, оскільки іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, неможливо.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення зазначеної інформації, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, а саме представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що застосування заходів процесуального примусу мають винятковий характер, такі можуть застосовуватися лише у разі відмови особи, залученої до сфери кримінального провадження, добровільно виконати свій процесуальний обов`язок. З цього випливає висновок про те, що застосуванню процесуального примусу, в тому числі і надання тимчасового доступу до речей та документів, має передувати пропозиція виконати вимогу закону.

При зверненні до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей слідчим не враховано, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У даному випадку неправильне розуміння слідчим положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті слідчий суддя зазначає, що вказані речі можуть бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що держава гарантує і забезпечує рівні умови доступу громадянам до зайняття діяльністю державних установ та рівні можливості таким установ в організації та здійсненні ними своєї діяльності і будь-яке втручання в діяльність закладу, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій, у тому числі вимагання від них, відомостей, що становлять таємницю, забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства.

Разом з тим, як встановлено судом, на теперішній час цивільна справа до якої просить доступ слідчий знаходиться на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому клопотання слідчого про можливість тимчасового доступу саме до оригіналів всіх документів, які містяться у даній справі, є передчасним, оскільки вилучення оригіналу даного документу негативно вплине на судовий розгляд справи по суті.

А відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повній мірі виконані вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства та не достатньо наведено обґрунтування щодо необхідності надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 132, 159-166 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів в рамках кримінального провадження №0002522 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1