Справа №463/4221/20
Провадження №1-кп/463/436/20
УХВАЛА
про відвід

04 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
у м. Львові
у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши заяви про самовідвід колегії суддів у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України визначене для розгляду Личаківському районному суду м. Львова у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено самовідводи від розгляду вказаного вище провадження з тих підстав, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України. Дані злочини були вчинені у співучасті з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , щодо яких 29 травня 2020 року на адресу суду надійшли угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_22 та обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відповідно. Ухвалою суду від 29 травня 2020 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, виділено в окреме провадження для розгляду угод про визнання винуватості, укладених 29 травня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_22 та обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 1 червня 2020 року колегією суддів ухвалено вирок, яким затверджено зазначені вище угоди. З огляду на наведене, з метою забезпечення права обвинувачених на справедливий суд та, враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і верховенство права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до висновку, що у цій справі слід заявити самовідвід.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по суті заявленого відводу не висловились. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 відносно задоволення заяв заперечив.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З матеріалів кримінального провадження та заяв про самовідвід вбачається, що ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , щодо яких 29 травня 2020 року на адресу суду надійшли угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_22 та обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відповідно, вчинили злочин у співучасті з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Ухвалою суду від 29 травня 2020 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, виділено в окреме провадження для розгляду угод про визнання винуватості, укладених 29 травня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_22 та обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 1 червня 2020 року колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ухвалено вирок, яким затверджено зазначені вище угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики (затвердженого XI (черговим) з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року) суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Крім того, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Щодо обов`язку судді відмовитись від розгляду справи у випадку можливості його упередженого сприйняття справи, зокрема, у Рішенні ЄСПЛ по справі «Micallef v. Malta» суд вказав, що кожен суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. (Рішення від 15.10.2009, заява № 17056/06, п. 98), аналогічне положення міститься і в Рішенні по справі Castillo Algar v. Spain, від 28 жовтня 1998, Reports 1998-VIII, п. 45.
У Рішенні по справі «Pullar v. United Kingdom» ЄСПЛ вказав, що судова практика передбачає два критерії для встановлення безсторонності суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції. По-перше, потрібно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. Особиста безсторонність презюмується доти, доки не буде доведено інше. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безсторонній, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього. (Рішення від 10 червня 1996, Reports 1996-ІІІ, п. 30).
При чому, як зазначає ЄСПЛ у п. 32 Рішення по справі «Pullar v. United Kingdom», у деяких випадках, коли складно надати докази за допомогою яких можна спростувати презумпцію суб`єктивної безсторонності судді подальший розвиток гарантії безстороннього розгляду забезпечує вимога об`єктивної неупередженості.
Зміст обов`язку безсторонності суду розкривається також у п.66 Рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2010 року, заява № 4785/02, де зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
ЄСПЛ у п. 69 Рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначає, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
Крім того, ЄСПЛ у п.70 Рішення у Справі «Мироненко і Мартенко проти України» наголошує, що навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастіло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).
Таким чином, оскільки під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_21 колегією суддів висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ними у співучасті з іншими особами ( ОСОБА_8 та іншими), обвинувальний акт відносно яких перебуває на розгляді Личаківського районного суду м. Львова (справа №463/4221/20), з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

заяви про самовідвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.
Відвести колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного 24 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3