Справа № 591/6121/19
Провадження № 1-кп/591/268/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юнаківка, Сумського району, Сумської області, громадянина України, українець, освіта неповна середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

Встановив:

31.07.2019 приблизно о 15.10 год. ОСОБА_7 ,керуючи автомобілем «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 , рухався по вул. Г.Крут від вул. І.Сірка у напрямку вул. Замостянська в м.Суми. Рухаючись в районі будинку № 36, знехтував мірами безпеки дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1941 року народження, яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Поєднаної тупої травми тіла у вигляді крововиливу у шлуночки головного мозку, забою правої легені, органів середостіння, відкритого перелому лівої стегнової кістки, клінічний перебіг яких ускладнився розвитком травматичного шоку важкого ступеню і гострої легенево-серцевої недостатності, на що вказують дані експертизи трупа: синці, садна і рани тіла; крововилив у м`які тканини голови з боку їхньої внутрішньої поверхні у тім`яно-скроневій ділянці зліва; крововилив у правий боковий шлуночок головного мозку, у вигляді рідкої крові і поодиноких м`яких згортків крові; перелом 1-го ребра зліва по середній ключичній лінії; крововиливи (забій) у клітковину середостіння; забій правої легені; відкритий багато скалковий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки; набряк головного мозку», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 709/498 від 11.09.2019 мають ознаки тяжких, як таких, що викликали небезпечний для життя стан і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23.30 год. від отриманих травм ОСОБА_8 померла в реанімаційному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні.

Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 19/119/9-1/323е від 20.09.2019, при керуванні автомобілем «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.01р. №1306, введених в дію з 1.01.2002) передбаченого пунктом 18.1., а порушення п. 18.1 ПДР України допущені водієм ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Дії водія ОСОБА_7 по порушенню ПДР України умисні, а форма вини до наслідків, що наступили, є необережна (злочинна самовпевненість).

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілому, що виразилося в порушенні вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, при керуванні 31.07.2019 приблизно о 15.10 год. на вул. Героїв Крут в м. Суми, автомобілем «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 , що призвело до наїзду на потерпілу ОСОБА_8 та заподіяло її смерть.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, та зазначив, що скоїв його за обставин, що викладені в обвинувальному акті. Просив вибачення у потерпілої сторони, при призначенні покарання покладається на розсуд суду. Щодо цивільного позову то зазначив, що визнає його частково.

Потерпілі зазначили, що безпосередніми свідками події не були, але їм стали відомі обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 під час досудового розслідування. Просять призначити покарання на розсуд суду у відповідності з законом. Цивільний позов підтримують в повному обсязі за виключенням вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка була відшкодована обвинуваченим під час розгляду справи в суді.

Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим , його вина підтверджується наступним.

Зокрема, допитаний в суді свідок ОСОБА_9 пояснив, що був свідком ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_7 .. Точної дати ДТП на даний час не пам`ятає, але пам`ятає, що було скоєно наїзд на жінку, що рухалася по пішохідному нерегульованому переходу відбувся в денний час автомобілем «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 , що рухався по вул. Г.Крут в м.Суми. Він рухався власним автомобілем в одній полосі по напрямку руху транспортних засобів -в крайні лівій полосі позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_7 .. Напрямок руху ОСОБА_7 не змінював, швидкісний режим не пам`ятає. Наїзд на пішохода відбувся прямо на пішохідному переході. В автомобілі свідка знаходився відеореєстратор з якого він надав органу досудового розслідування відеозапис.

Як вбачається з дослідженого судом оптичного носія, що визнаний речовим доказом, з відеозаписом ДТП 31.07.2019 року (а.с.103,160) підтверджує фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті тобто наїзд на пішохода ОСОБА_8 автомобілем «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 ..

Даними, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2019 р., фототаблицею та схемою до нього, на якому вказано місце ДТП по вул. Г.Крут в м.Суми, на автомобілі «ИЖ-27175АС», н.з. НОМЕР_3 маються пошкодження: розбите переднє вітрове скло в лівій частині, вм`ятини капоту двигуна в передній та центровій частині, потертості ЛФП в лівій частині капоту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2019 р. за участю свідка ОСОБА_9 в ході якого свідок розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.07.2019 та показав місце де відбулася ДТП та за яких обставин.

Протоколом огляду від 01.08.2019 року реанімаційного терапії та анестезіології КЗ СОКЛ в м.Суми куди була доставлена потерпіла та в подальшому померла. В даному протоколі зафіксовані тілесні ушкодження ОСОБА_8 внаслідок ДТП.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №709/498 від 01.08.2019 р., у гр. ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «Поєднаної тупої травми тіла у вигляді крововиливу у шлуночки головного мозку, забою правої легені, органів середостіння, відкритого перелому лівої стегнової кістки, клінічний перебіг яких ускладнився розвитком травматичного шоку важкого ступеню і гострої легенево-серцевої недостатності, на що вказують дані експертизи трупа: синці, садна і рани тіла; крововилив у м`які тканини голови з боку їхньої внутрішньої поверхні у тім`яно-скроневій ділянці зліва; крововилив у правий боковий шлуночок головного мозку, у вигляді рідкої крові і поодиноких м`яких згортків крові; перелом 1-го ребра зліва по середній ключичній лінії; крововиливи (забій) у клітковину середостіння; забій правої легені; відкритий багато скалковий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки; набряк головного мозку».

Мається причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями, встановленими у ОСОБА_8 , які явились її причиною смерті і дорожньо-транспортною пригодою від 31.07.2019 р. по ступені тяжкості травма потерпілої має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм загрози для життя.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/292е від 19.08.2019 р., на період проведення експертного огляду на автомобілі ИЖ- 27175АС н.з. НОМЕР_3 виявлені механічні ушкодження панелі переднього бамперу, лівого переднього крила, капоту та переднього вітрового скла, система рульового керування, робоча гальмівна система та ходова частини знаходилися у працездатному стані.

Крім того, згідно висновку комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 19/119/9-1/323е від 20.09.2019 р. ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася у діях водія вбачаються невідповідності вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною подією.

Таким чином, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 ..

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, особу винного, його похилий вік, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом та учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Згідно характеристики з місця мешкання характеризується позитивно .

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд встановив щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, позицію потерпілих та державного обвинувача, які вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим ( а.с.84), суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з застосуванням ст.76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості.

Крім цього, до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті обвинувачення, з врахуванням наслідків дорожньо-транспортної пригоді, що спричинило смерть потерпілої.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходив із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи воно має бути законним (несвавільним), пропорційним ( не становить надмірного тягаря для особи), що викладено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Бакланов проти Росії від 09.06.2005 р., «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р., «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007р.

У відповідності до вимог ст.128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши спільний позов потерпілих, з урахуванням відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди під час розгляду справи в суді у розмірі 10000грн., вважає, що у відповідності до ст.23 ЦК України та за нормами ст.1167 ЦК України потерпілій стороні була спричинена моральна шкода, потерпілі перенесли моральні страждання у зв`язку зі смертю матері, а також виходячи з принципів справедливості, розумності та співмірності, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілих компенсацію моральної шкоди у сумі 100000 грн., тобто по 50 000 грн. кожному потерпілому.В іншій частині позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався та суд не вбачає підстав для його застосування.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати у розмірі 7 536,48 (а.с. 104-105).

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.08.2019 року на автомобіль «ИЖ 27175АС» н.з. НОМЕР_3 та який зберігається на спеціальному майданчику за адресою: м.Суми, вул. Чернігівська, 16А. Вказаний автомобіль повернути власнику ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.128,369,370,373,374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України від призначеного основного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази : оптичний диск з відеозаписом ДТП від 31.07.2019 року залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дольовому порядку моральну шкоду заподіяну злочином у розмірі 100 000 грн., тобто по 50 000 грн. кожному..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 7536,48 грн..

Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.08.2019 року на автомобіль «ИЖ 27175АС» н.з. НОМЕР_3 та який зберігається на спеціальному майданчику за адресою: м.Суми, вул. Чернігівська, 16А. Вказаний автомобіль повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_10 -Когер