Справа №489/5982/19
Провадження №1-кп/489/478/20
ВИРОК
іменем України

12 березня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003674 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, офіційно не працевлаштованого, місце проживання якого зареєстровано та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

встановив:

29 вересня 2019 року близько 19 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом - мотоциклом «Musstang МТ 150 Т З», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темний час доби по сухій проїзній частині по вул.Космонавтів в напрямку від вул.Херсонське шосе у м. Миколаєві. Рухаючись в обраному напрямку, перед перехрестям вул.Космонавтів та вул.4-а Повздовжня, водій ОСОБА_4 в порушення п.2.3 «б», п.12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не звернув уваги на те, що в цей час проїзну частину зазначеної автодороги справа наліво перетинав пішохід ОСОБА_6 , не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугра правої плечової кістки без зміщення уламків, перелому великого бугра лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, вивиху лівого плеча, саден лівого передпліччя. Дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вищевказаними своїми діями вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині та у скоєному щиро розкаявся, повністю визнав цивільний позов прокурора та пояснив, що в темну пору доби в м.Миколаєві повернувши із вулиці Херсонське шосе на вул.Космонавтів, не доїжджаючи до світлофору, на якому горів зелений колір, він став набирати швидкості так як попереду є наступний світлофор, однак на дорозі із за маршрутки, яка стояла з права раптово з`явився пішохід, він встиг йому засигналити в надії що пішохід зупиниться, однак останній продовжував рух, в обвинувачений прийняв рішення екстреного гальмування, враховуючи що транспортний засіб двох колісний, вийшов дисбаланс та його занесло в сторону внаслідок чого він упав на швидкості. Мотоцикл продовжив рух по дорожньому покриттю та наніс пошкодження ОСОБА_6 . Також зазначив, що за три-чотири тижні до пригоди вживав марихуану, під час пригоди не відчував що знаходився у сп`янінні, від експертиз не відказувався оскільки був впевнений що тверезий, але як виявилось по факту що ні, не думав, що так надовго затримається в організмі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29.09.2019 року повертався з роботи, працює в залізничному депо слюсарем, на шістнадцятому маршруті доїхав до кінцевої зупинки, вийшов з маршрутки і рухаючись навскоси пішохідному переходу, щоб перейти на іншу сторону, для пішоходів моргав червоний колір та мав включитися зелений, переходячи дорогу, рухаючись недалеко від пішохідного переходу був збитий мопедом. Далі приїхали працівники поліції та швидка допомога. В подальшому перебуваючи на лікарняному лікувався за свої кошти, обвинувачений один раз дав кошти у розмірі 1000 гривень на лікування. Зазначив, що писав розписку про відсутність претензій до обвинуваченого, однак є претензії матеріального характеру.

Обвинувачений визнав усі докази, що є у справі, учасники судового розгляду не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування, обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині та у скоєному щиро розкаявся.

З`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту фактичних обставин кримінального провадження та відсутності їх оспорювання, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі, та вирішив допитати обвинуваченого, потерпілого та дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого.

Винуватість обвинуваченого підтверджується як його визнанням своєї вини у вчиненні злочину, наданими поясненнями, так і тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні відповідно до положень ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає є щире каяття у вчиненому. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" та в особі Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни" Миколаївської обласної ради про стягнення з обвинуваченого витрачених коштів на лікування потерпілого ОСОБА_6 від кримінального правопорушення у сумі 891,02 грн. та 5745,35 грн. підлягає задоволенню, оскільки заявлені суми витрат підтверджуються довідкою КНП "Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни" Миколаївської обласної ради №91/08-04 від 11.11.2019 року та довідкою КНП ММР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" №60 від 04.11.2019 року.

Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, разом з тим обвинуваченим цивільний позов у судовому засіданні визнано в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілим у справі не заявлений, процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 3140,20 гривень необхідно стягнути на користь держави.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 коп.) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" кошти на лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 891 гривня 02 копійки.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни" Миколаївської обласної ради кошти на лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 5745 гривень 35 копійок.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 3140 гривень 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя