Справа № 204/1903/18
Провадження № 1-кп/204/87/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участю обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000133 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Стальне Джанкойського району Кримської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13 лютого 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 12 листопада 2019 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком суду більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше судимого:
- 17 березня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 1 місяць, звільнений 23 серпня 2018 року з ДУ «Жовтоводська ВК№26» по відбуттю строку покарання;

- 21 листопада 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі,
-18 березня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді двох років позбавлення волі, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком суду у вигляді трьох років позбавлення волі, визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
-12 січня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачений 15.01.2018 року;

-14 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ст.75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-13 лютого 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.75 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-16 квітня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ст.75 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

- 20 січня 2020 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.04.2019 року більш суворим покаранням призначеним цим вироком у виді п`яти років позбавлення волі, від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком три роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2020 року змінений в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст.69-1 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2019 року остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В січні місяці 2018 року у ОСОБА_7 з раніше йому знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище, а саме на крадіжку телефонного кабелю з кабельної каналізації.

Так, 22 січня 2018 року, приблизно о 03.05 годині, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли до буд. 3д, розташованого по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, поряд з яким знаходяться люки кабельних каналізацій, дійшовши до буд. 3д, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зупинились біля люка кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро в яких знаходились телефонні мережі, а саме магістральні кабелі, які належать ПАТ «Укртелеком», розуміючи що в кабельних каналізаціях знаходяться телефонні кабелі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визначили телефонні кабелі у люці кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, як об`єкт свого злочинного посягання, розподілили ролі кожного при вчиненні вказаного злочину.

Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, співучасники злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли за буд.3д, розташованого по пр. С. Нігояна в м. Дніпро та стали спостерігати за навколишнім становищем з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_7 у разі виникнення можливої небезпеки, а ОСОБА_7 діючи згідно відведеної йому ролі при вчиненні злочину, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості шляхом проникнення у люк кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, намагався викрасти чуже майно, що належить ПАТ «Укртелеком», а саме ОСОБА_7 відрізав принесеним інструментом для демонтажу від телефонної мережі телефонний кабель ТПП 100*2*0,4, довжиною 3 метри згідно з висновком товарознавчої експертизи № 645/18 від 21.02.2018 року ринкова вартість якого становить складає 418,95 грн. на 22.01.2018 рік та муфту XAGA 2 МР, в кількості 1 шт., ринкова вартість якого становить складає 414,94 гривні на 22.01.2018 рік, а всього на загальну суму 833,89 гривень. Тим самим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, та з викраденим намагалися зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі, так як злочинні дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями ПАЇ «Явір 2000», які здійснювали охорону майна ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою разом з раніше йому знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 833,89 гривень.

В січні місяці 2018 року у ОСОБА_8 , який раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, з раніше йому знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище, а саме на крадіжку телефонного кабелю з кабельної каналізації.

Так, 22 січня 2018 року, приблизно о 03.05 годині, точний час в ході досудового розслідування точний час встановити не вдалося, ОСОБА_8 разом з Тиришкіним АЛ. та ОСОБА_7 пішли до буд. 3д, розташованого по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, поряд з яким знаходяться люки кабельних каналізацій, дійшовши до буд. 3д, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зупинились біля люка кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро в яких знаходились телефонні мережі, а саме магістральні кабелі, які належать ПАТ «Укртелеком», розуміючи що в кабельних каналізаціях знаходяться телефонні кабелі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визначили телефонні кабелі у люці кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, як об`єкт свого злочинного посягання та розподілили ролі кожного при вчиненні вказаного злочину.

Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, співучасники злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли за буд. 3д, розташованого по пр. С. Нігояна в м. Дніпро та стали спостерігати за навколишнім становищем з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_7 у разі виникнення можливої небезпеки, а ОСОБА_7 діючи згідно відведеної йому ролі при вчиненні злочину, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом проникнення у люк кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, намагався викрасти чуже майно, що належить ПАТ «Укртелеком», а саме ОСОБА_7 відрізав принесеним інструментом для демонтажу від телефонної мережі телефонний кабель ТПП 100*2*0,4, довжиною 3 метри згідно з висновком товарознавчої експертизи № 645/18 від 21.02.2018 року ринкова вартість якого становить складає 418,95 гривень на 22.01.2018 рік та муфту XAGA 2 МР, в кількості 1 шт., ринкова вартість якого становить складає 414,94 гривні на 22.01.2018 рік, а всього на загальну суму 833,89 гривень.

Тим самим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, та з викраденим намагалися зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі, так як злочинні дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями 1111 «Явір 2000», які здійснювали охорону майна ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою разом з раніше йому знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 833,89 гривень.

В січні місяці 2018 року у ОСОБА_9 , який раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, з раніше йому знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище, а саме на крадіжку телефонного кабелю з кабельної каналізації.

Так, 22 січня 2018 року, приблизно о 03.05 годині, точний час в ході досудового розслідування точний час встановити не вдалося, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли до буд.3д, розташованого по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, поряд з яким знаходяться люки кабельних каналізацій, дійшовши до буд.3д, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зупинились біля люка кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро в яких знаходились телефонні мережі, а саме магістральні кабелі, які належать ПАТ «Укртелеком», розуміючи що в кабельних каналізаціях знаходяться телефонні кабелі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визначили телефонні кабелі у люці кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, як об`єкт свого злочинного посягання, розподіливши ролі кожного при вчиненні вказаного злочину.

Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зайшли за буд.3д, розташований по пр. С.Нігояна в м. Дніпро та стали спостерігати за навколишнім становищем з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_7 у разі виникнення можливої небезпеки, а ОСОБА_7 діючи згідно відведеної йому ролі при вчиненні злочину, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості шляхом проникнення у люк кабельних каналізацій по пр. С. Нігояна в м. Дніпро, намагались викрасти чуже майно, що належить ПАТ «Укртелеком», а саме ОСОБА_7 відрізав принесеним інструментом для демонтажу від телефонної мережі телефонний кабель ТІШ 100*2*0,4, довжиною 3 метри згідно з висновком товарознавчої експертизи № 645/18 від 21.02.2018 року ринкова вартість якого становить складає 418,95 гривень на 22.01.2018 рік та муфту ХАвА 2 МР, в кількості 1 шт., ринкова вартість якого становить складає 414,94 гривні на 22.01.2018 рік, а всього на загальну суму 833,89 гривень.

Тим самим, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, та з викраденим намагалися зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі, так як злочинні дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями 1111 «Явір 2000», які здійснювали охорону майна ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, ОСОБА_9 , за попередньою змовою разом з раніше йому знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 833,89 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.

Від представника потерпілого ОСОБА_13 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, просить призначити покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.п.42-49,99-114,130-134), протоколи огляду місця події від 19.07.2018 року, з фототаблицею (а.п.10-14,65-73,89-99); протокол огляду місця події, з фототаблицею (а.п.11-16); висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №645/18 від 21.02.2018 року (а.п.118-120); звіт про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.117); висновок експерта №24/4.2/198 від 07.02.2018 року (а.п.133-139), довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.132); висновок експерта №26/4.6/165 від 09.02.2018 року (а.п.152-162), довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.151), постанову про визнання речовим доказом (а.п.167-168) та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених:
- ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;
- ОСОБА_8 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;
- ОСОБА_14 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на умисний, корисливий тяжкий злочин, проти власності за обставинами, викладеними у вироку, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оскільки у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено злочин 22 січня 2018 року, тобто до постановлення вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року, згідно з яким ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за даним вироком необхідно врахувати п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
22 січня 2018 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, вчинив закінчений замах на умисний, корисливий тяжкий злочин, проти власності за обставинами, викладеними у вироку, під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з 17.05.2010 року, з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Синдром залежності.», не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив зазначений злочин 22 січня 2018 року, тобто до ухвалення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_8 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
22 січня 2018 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив закінчений замах на умисний, корисливий тяжкий злочин, проти власності за обставинами, викладеними у вироку, під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з 03.07.2017 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів. Синдром залежності.», не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжуює покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оскільки у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено злочин 22 січня 2018 року, тобто до постановлення вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 січня 2020 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за даним вироком необхідно врахувати п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
22 січня 2018 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 фактичну вартість проведення судових ескпертиз, згідно наданого звіту та довідок.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.

Вирок Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.
Строк відбуття покарання рахувати з 06 травня 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_10 під вартою в ДУ «ДУВП№4» з 15.05.2019 року по 06 травня 2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обраний.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: три роки один місяць позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення меньш суворого покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, призначеного даним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_17 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 06 травня 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_11 під вартою в ДУ «ДУВП№4» з 09.10.2018 року по 06 травня 2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню не обраний.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.

Вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 січня 2020 року, змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року стосовно ОСОБА_12 , виконувати самостійно відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.
Строк відбуття покарання рахувати з 06 травня 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_12 під вартою в ДУ «ДУВП№4» з 10.02.2020 року по 06 травня 2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженню не обраний.

Речові докази: чотири сліди папілярних узорів розмірами 12* 18мм, 27* 15мм, 25*14 мм, 27*13 мм, відповідно відкопійовані на липкій стрічці розмірами 20*37 мм, 22*49 мм, 28*49мм, 9*45мм, упаковані до спец.пакету № 3750450, та 3 дактокартки, упаковані до спец, пакету № 4030962, три фрагменти зрізу кабелю упаковані до спец, пакету № 4180299, ніж канцелярський упакований до спец, пакету № 3955824, ніж, упакований в спец пакет №3955825, металеву монтировку в спец пакеті №0013769, фрагмент кабельно-провідникової продукції в чорній оболонці з муфтою, які знаходяться в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №1733)-знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рівних частках на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 645/18 від 21.02.2018 року у розмірі 300 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рівних частках на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 24/4.2/198 від 07.02.2018 року у розмірі 1144 гривень 00 копійок, реквізити рахунку: одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рівних частках на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 26/4.6/165 від 09.02.2018 року у розмірі 1144 гривень 00 копійок, реквізити рахунку: одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1