ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

18 квітня 2018 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 місяці арешту.

27 вересня 2019 до Октябрського районного суду м. Полтави скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2019 року частково задоволено клопотання старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню №0003270 від 14 листопада 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі на строк 60 діб - з 10 год 00 хв 17 грудня 2019 року до 10 год 00 хв 14 лютого 2020 року.

Одночасно визначено заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, підозрюваним ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застосувати особисте зобов`язання.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства, є незаконним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не прийнято до уваги, що сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Суд не зазначив, яким саме чином він може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки він сприяє досудовому слідству, завжди з`являвся за першим викликом для свідчення та надавав всі пояснення добровільно. До судового засідання в якому обрали йому запобіжний захід прийшов самостійно.

Відзначив, що з потерпілою ОСОБА_9 , яка являється його матір`ю, досягне примирення, а завдану шкоду зобов`язується відшкодувати.

Заслухавши доповідача, позицію сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, сторонами не оскаржується, а слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 178, 194 КПК України при розгляді клопотання врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочинну, що підтверджено матеріалами провадження. На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє обґрунтованості підозри.

Відтак, зі змісту скарги, апелянт фактично порушує питання про доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України та пом`якшуючих обставин на які суд першої інстанції не звернув уваги.

Тому перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний гр. ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі, може здійснити спробу ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення.

Окрім того, він не працює, не має сталих соціальних зв`язків, місце проживання органу досудового розслідування не повідомив, за адресою реєстрації підозрюваний не проживає, що свідчить про можливість ухилення останнього від органів досудового розслідування.

Окрім того, на розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, куди останній не з`являється та до нього застосовано примусовий привід (а.с. -48).

Враховуючи, що потерпіла та свідки у кримінальному провадженні надали покази, що підтверджують вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Тому, перебуваючи на волі підозрюваний зможе вплинути на свідків та потерпілого, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_7 не працює, постійного джерела прибутку не має та єдиним способом для існування є грошові кошти, одержані злочинним шляхом. Окрім того, розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави перебуває кримінал провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення протиправних дій.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшла до вірного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , характеру кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши заставу в розмірі 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що складає 38 420 гривень.

Доводи апелянта про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або поруки, тому, що він має постійне місце проживання та реєстрації, співпрацює з органами досудового слідства, щиро розкаявся, обіцяв відшкодувати завдану шкоду та примиритися з потерпілою, судом апеляційної інстанції взято до уваги, але вони не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до матеріалів справи було встановлено, що відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 16 листопада 2019 року ОСОБА_7 зазначив, що він проживає кожного дня в різних місцях (хостели, готелі, у друзів). В матеріалах справи відсутні будь які підтвердження спроби примирення з потерпілою та відшкодування завданої шкоди.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2019 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4