Справа № 158/561/20
Провадження № 1-кс/0158/376/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника СГВК «Полісся» - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника власника майна ТОВ «ВДЛ-Агро» ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням начальника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, у межах кримінального провадження №0000181 від 12.03.2020 року, за ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням начальника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, у межах кримінального провадження №0000181 від 12.03.2020 року, за ч. 1 ст. 246 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи клопотання тим, що 12.03.2020 року працівниками Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області під час моніторингу мережі Інтернет, а саме сайту «Волинські новини», було виявлено публікацію, датовану 12.03.2020 року о 11 год. 30 хв., у якій депутат Волинської обласної ради ОСОБА_9 (фракція ВО «Свобода») просить перевірити законність проведення лісозаготівельних робіт, які супроводжуються суцільною вирубкою лісу на території СВГК «Полісся» с. Омельне, Ківерцівського району Волинської області.

Того ж дня слідчим СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_10 , із застосуванням технічних засобів фіксації, проведено огляд місця події на території СВГК «Полісся», що розташоване в с. Омельне, Ківерцівського району Волинської області і яка згідно договору оренди землі від 28.12.2019 року передана Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області в користування (оренду) для ТзОВ «ВДЛ-Агро» (площею 54,9235 га., кадастровий номер :03:000:1128).

В ході проведення огляду на вказаній ділянці виявлено лісові насадження, а також зафіксовано наявність 594 пнів дерева породи сосна та технічну сировину хвойну (сосна) об`ємом 12,71 м3, дрова паливні (сосна) об`ємом 30,08 м3.

12.03.2020 року за вказаним фактом слідчим відділенням Ківерцівського ВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000181 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

При цьому, у відповідності до листа Ківерцівського НПП "Цуманська пуща" від 17.03.2020 року № 01-15/87 вищезазначена ділянка, на підставі Указу Президента України від 22.02.2010 року № 203/2010 входить до складу Парку, без вилучення.

Крім того, з наявних у матеріалах провадження документів вбачається, що земельна ділянка, на якій виявлено незаконну порубку лісодеревини, входить до складу земель площею 949,9 га., які на підставі державного акту про право постійного користування землею І-ВЛ № 000994 від 15.12.1999 року, передані для СГВК "Полісся" для ведення лісового господарства.

Зазначене повністю суперечить вказаному у договорі оренди від 28.12.2019 року цільовому призначенню сільськогосподарського призначення (для ведення товарного с/г виробництва).

При цьому, у відповідності до Лісового кодексу України деревина в круглому виді, як продукція лісового господарства, отримується при використанні лісових ресурсів у порядку проведення рубок головного користування, що проводиться в стиглих і перестиглих насадженнях. Деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів з метою поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей (рубки, догляду за лісом, санітарні рубки, лісовідновні рубки в деревостанах, що втрачають захисні, водоохоронні та інші корисні властивості, рубки пов`язані з реконструкцією малоцінних молодняків і похідних деревостанів, тощо). Виключне право на заготівлю деревини, згідно зі статтею 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів. Так само вони мають право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації.

Проте, всупереч вище викладеним вимогам законодавства, виявлено відсутність будь-яких документів чи ознак, які підтверджують легальність порубки дерева на вищезгаданій території.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та фактів, слід прийти до висновку, що лісові насадження, наявні на земельній ділянці, яка входить до складу земель площею 949,9 га., що на підставі державного акту про право постійного користування землею І-ВЛ № 000994 від 15.12.1999 року, передані для СГВК "Полісся" для ведення лісового господарства, однак згідно договору оренди землі від 28.12.2019 року передана Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області в користування (оренду) для ТзОВ «ВДЛ-Агро» (площею 54,9235 га., кадастровий номер :03:000:1128), являються речовими доказами, оскільки стали об`єктом протиправних дій, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що існує сукупність підстав вважати, що дані лісові насадження є доказом злочину, підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Зокрема вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому завдано збитків та з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно

Прокурор Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник СГВК «Полісся» - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен зокрема, щодо задоволення клопотання про арешт майна не заперечили.

Представник власника майна ТОВ «ВДЛ-Агро» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 12.03.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на лісові насадження, наявні на земельній ділянці, переданій Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області в користування (оренду) для ТзОВ «ВДЛ-Агро» (площею 54,9235 га, кадастровий номер :03:000:1128), заборонивши відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном шляхом проведення вирубок лісових насаджень на земельній ділянці.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1