Справа № 539/3581/19
Провадження № 1-кп/539/49/2020
В И Р О К

іменем України

14 січня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0000251 про обвинувачення :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2019 року близько 07 години ОСОБА_9 , керуючи власним автомобілем ВАЗ 211040 державний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку до м. Київ. Проїжджаючи 198 км. даного автошляху поблизу с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області ОСОБА_9 , змінивши напрямок руху свого автомобіля праворуч та, не переконавшись в безпечності даного маневру, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини і наїзд на велосипедистів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які рухалися на велосипедах по укріпленому узбіччю в попутному напрямку.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 що призвело до даної дорожньо-транспортної події, велосипедист ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №156-1 від 19.07.2019 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: кровопідтічності м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці більш зліва, тотальний крововилив під м`яку мозкову оболонку по конвекситальній та базальній поверхні правої і лівої півкулі головного мозку та мозочку справа і зліва з крапковими крововиливами в речовину головного мозку, крововилив та розчавлення ствола головного мозку, уламковий вдавлений перелом потиличної кістки більш зліва, лінії переломів проходять на пірамідки скроневих кісток і у турецького сідла з`єднуються, виявлено уламкові переломи правої та лівої пірамідки скроневих кісток; крововилив в ліву плевральну порожнину - до 850 мл. рідкої крові та рихлих згортків, крововилив в праву плевральну порожнину - до 150 мл. рідкої крові, обширні крововиливи по задній поверхні у коренів, ушкодження - розриви тканини правої та лівої легені в місцях вистояння уламків ребер, перелом грудини між 1 та 2 ребрами з крововиливами в м`які тканини в місці перелому, перелом правої та лівої ключиці з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, переломи ребер справа: 1 - по лопаточній, 2,3 - по лініях середньої пахвовій і лопаточній з вистоянням уламків в грудну порожнину, 4-9 по лініях від середньо-ключичної до лопаточній з вистоянням уламків в грудну порожнину, 10,11,12 - по лопаточній з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів; переломи ребер зліва: 1 - по лопаточній, 2,3 - по передній і лопаточній, 4,5,6 - по передній пахвовій лінії, 7 - по лопаточній лінії з вистоянням уламків в грудну порожнину, 10,11,12 - по лопаточній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів; крововилив в черевну порожнину - до 300 мл. рідкої крові, розрив селезінки у воріт; перелом хребта на рівні між 11 і 12 грудними хребцями: передня продольна зв`язка в грудній ділянці хребта розірвана, під нею виявлено перелом хребта - лінія перелому поперечно проходить між 11 і 12 грудними хребцями і по боковим поверхням лінія йде дугоподібно з переломами коренів дужок суглобових відростків та масивними крововиливами в м`які тканини в місці перелому; закритий поперечний перелом лівої велико і малогомілкової кістки в нижній третині з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, стопа деформована назовні; садно в області шиї по її боковій поверхні зліва, садно по передній поверхні лівого плечового суглобу переривчасте садно, садно по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, переривчасте садно по всій поверхні спини від шиї до сідниць, забито-рвана рана по задньо- внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній та середній, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при ДТП при вказаних в ухвалі обставинах, при цьому в момент первинного контакту з травмуючим об`єктом потерпіла пересувалася на велосипеді і була звернута до нього спиною та відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілої.

Також, внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , що призвело до даної дорожньо-транспортної події, велосипедист ОСОБА_11 , згідно висновку судово- медичної експертизи №157-1 від 19.07.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої забито-рваної області лобу більш зліва, перелом кісток носу, садно в області підборіддя, кровопідтічність м`яких тканин голови зі сторони внутрішньої поверхні в лівій лобній ділянці навколо рани, в лівій тім`яно-скроневій ділянці, крововилив під тверду мозкову оболонку над правою і лівою півкулею з розповсюдженням на основу загальним об`ємом до 100 мл. рідкої крові та рихлих темних згортків, крововилив під м`яку мозкову оболонку по конвекситальній та базальній поверхні правої і лівої долі головного мозку з розповсюдження на тім`яні ділянки зліва і справа з крапковими крововиливами в речовину головного мозку; крововилив в праву плевральну порожнину - до 500 мл. рідкої крові, обширні крововиливи по задній поверхні у коренів ушкодження - розриви тканини правої легені в місцях вистояння уламків ребер, перелом грудини між 3 та 4 ребрами з крововиливами в м`які тканини в місці перелому, переломи ребер справа: 1-5 по біляхребтовій лінії, 7-9 по лініях від середньо- ключичної до лопаточної з вистоянням уламків в плевральну порожнину, 10 по лопаточній з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів; крововилив в черевну порожнину - до 600 мл. рідкої крові, деревоподібний розрив правої долі печінки з кровопідтічними краями, крововилив в заочеревну клітковину справа; перелом хребта на рівні між 6 і 7 шийними хребцями: передня продольна зв`язка в грудній ділянці хребта розірвана з розходженням дисків на 1 см., під нею виявлено перелом хребта - лінія перелому поперечно проходить між 6 і 7 шийними хребцями і по боковим поверхням лінія йде дугоподібно з переломами коренів дужок суглобових відростків з крововиливом в спинний мозок та масивними крововиливами в м`які тканини в місці перелому; ділянка полосчастого переривистого осадження по передній поверхні грудної клітки більш справа від лівого соска до крила тазу справа, ділянка полосчастого осадження по передній поверхні живота зліва в верхній та середній третині, поверхнева рана по долонній поверхні 1 пальця правої кисті, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при ДТП при вказаних в ухвалі обставинах, при цьому в момент первинного контакту з травмуючим об`єктом потерпілий пересувався на велосипеді і був звернутий до нього спиною та відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 425 від 16.08.2019 року у діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_9 пояснив, що він напередодні події виїхав близько 23 год. із м. Тернівка в напрямку до м. Київ на власному автомобілі ВАЗ разом із дружиною, сином, невісткою та онукою. Автомобіль був в технічно справному стані, він почував себе добре. На час ДТП, що сталося 26.06.2019 року близько 06 год 40 хв. за кермом даного автомобіля був він, рухався в крайній правій смузі зі швидкістю близько 90 км/год, сонце в цей час вже зійшло, видимість була добра, було сухо. ДТП сталося на заокругленні дороги вправо, коли він виїхав за межі проїздної частини дороги, він відкрив очі від удару та того, що крикнула його дружина. Коли відкрив очі, то побачив, як автомобіль тягло вздовж відбійника, таким чином він проїхав ще близько 150 метрів. Коли автомобіль зупинився, то він побачив під правим переднім колесом велосипед, а потім на місці події виявив і велосипедиста, який ще подавав ознаки життя. Іншого велосипедиста ОСОБА_10 , на яку він при цьому також здійснив наїзд, на місці події було виявлено вже після того, як приїхали працівники поліції та «швидка». Оскільки на час виїзду автомобіля за межі проїздної частини, наїзду на потерпілих та зіткнення його із відбійником у нього очі були закриті, вважає, що він задрімав. У вчиненому кається, в ході досудового розслідування відшкодував потерпілій ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000 грн. На час ДТП його цивільно правова відповідальність як володільця джерела підвищеної небезпеки була застрахована у Прат СК СК Арсенал страхування, про страховий випадок він страхову компанію вчасно повідомив.

Згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 за пред`явленим йому обвинуваченням та згоду всіх учасників судового провадження, суд згідно ст. 349 КПК України, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

Фактичні обставини справи в частині цивільного позову судом досліджено в повному обсязі.

У даному випадку судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в частині пред`явленого обвинувачення у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, а саме : потерпілого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_10 , встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.286 КК України, оскільки ним вчинено даний злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин справи, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки обвинувачений добровільно частково відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_7 шкоду в сумі 35 000 грн., що підтверджено як потерпілою в судовому засіданні, так і розпискою потерпілої про отримання від ОСОБА_9 в якості часткового відшкодування моральної шкоди грошових коштів в сумі 35 000 грн. 29.08.2019 року, а також щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, виявив готовність нести покарання, вибачився перед потерпілими та вживав заходи щодо відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Наявність в діях обвинуваченого обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щирого каяття відповідає критеріям наявності даної обставини, визначеним правовими позиціями, висловленими у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, згідно яких розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд враховує, що поведінка обвинуваченого дає підстави стверджувати про наявність в його діях щирого каяття з огляду на визнання вини, осуд своєї поведінки, вчинення дій спрямованих на відшкодування шкоди потерпілій.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання ОСОБА_9 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_9 , який позитивно характеризується по місцю проживання, є пенсіонером, одружений, має сім`ю, раніше не судимий, його стан здоров`я, обставини справи, що пом`якшують його покарання, думку потерпілих, висновок досудової доповіді, вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування відносно ОСОБА_9 ст. ст. 69, 75 КК України та звільнення його від відбування основного покарання з іспитовим строком, на чому наполягала сторона захисту, суд враховує, що ним було вчинено тяжкий злочин, його наслідки, а саме, що в результаті вчинення ним злочину загинуло дві особи, думку потерпілих, дані щодо розміру фактично відшкодованої шкоди. Законодавцем визначено основне покарання за ч.3 ст.286 КК України від 5 до 10 років позбавлення волі. Таким чином, призначаючи основне покарання більш наближене до мінімальної межі санкції даної статті судом вже в повній мірі враховано всі пом`якшуючі вину обставини, позитивні дані щодо особи обвинуваченого, стан його здоров`я, а тому відсутні підстави як для призначення покарання згідно ст. 69 КК України, призначення покарання у розмірі, який би надавав можливість застосувати ст. 75 КК України, так і для застосування ст.75 КК України. Наявний висновок досудової доповіді не спростовує даних висновків суду.

При призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує грубість порушення обвинуваченим ОСОБА_9 ПДР України та наслідки його дій, що настали.

Саме таке покарання в даному випадку відповідатиме меті покарання, означеній у ст.50 КК України.

По справі потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 та Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданою їм внаслідок ДТП, внаслідок чого вони втратили своїх матір ОСОБА_10 та батька ОСОБА_11 , понесли витрати на їх поховання, організацію поминальних обідів, спорудження надгробного пам`ятника, внаслідок ДТП було приведено у непридатний для використання стан велосипеди батьків, та їм було спричинена моральна шкода.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прохали суд стягнути з :

-Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на їх користь витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 43 156 грн., вартість велосипедів в розмірі 7 500 грн, моральну шкоду в розмірі 100 152 грн.;

- ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 10051,13 грн.,

- ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 465 000 грн.,

- ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 14.01.2020 року потерпілі прохали стягнути :

-з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 у відшкодування витрат на поховання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в розмірі 11599 грн.;

- з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_6 у відшкодування витрат на поховання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в розмірі 5997 грн.;

- з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в розмірі 50076 грн.;

- з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в розмірі 50076 грн.;

-з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 у відшкодування пошкодженого майна (велосипедів) у розмірі 3750 грн.;

-з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_6 витрати у відшкодування пошкодженого майна (велосипедів) у розмірі 3750 грн.;

-з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки, пов`язані з переміщенням трупів її батьків з місця ДТП до моргу в розмірі 1200 грн.;

-з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 половину витрат, пов`язаних з організацією поминального обіду у розмірі 4426 грн.;

-з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 половину витрат, пов`язаних з організацією поминального обіду у розмірі 4426 грн.;

- позовні вимоги у частині стягнення з Прат «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріальних збитків на спорудження надгробних пам`ятників залишити без розгляду;

- позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 спричиненої моральної шкоди внаслідок смерті її батьків в результаті ДТП в сумі 465000 грн. та стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 спричиненої моральної шкоди внаслідок смерті його батьків в результаті ДТП в сумі 500000 гривень залишити без змін;

- стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

При вирішенні цивільного позову потерпілих суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, надану потерпілими заяву про залишення їх позову без розгляду в частині заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне залишити позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без розгляду в частині заявлених позовних вимог про стягнення витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 25 560 грн.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» N 3 від 31.03.1989 року вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами в тому числі цивільного та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також, відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 211040 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 була застрахована у Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на підставі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №145423651, який був чинним на момент даного ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вищезазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц та згідно чинного законодавства підлягає обов`язковому застосуванню у виниклих спірних правовідносинах.

Таким чином, суд вважає, що завдана потерпілим шкода у межах страхового відшкодування має бути стягнута із страховика, яким у даному випадку є Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», а шкода, яка не підлягає відшкодуванню страховиком та поза межами лімітів відповідальності страховика має бути стягнута із винної у ДТП особи, яким є обвинувачений ОСОБА_9 .

Суд вважає, що підлягають стягненню на користь потерпілих понесені ними витрати на поховання згідно накладних та товарних чеків, а саме : на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати по товарному чеку на суму 1200 грн. (а.с. 69), товарному чеку №10 від 26.06.2019 року на суму 7775 грн. (а.с. 71), накладній №1 від 27.06.2019 року на суму 3824 грн. (а.с. 77), а всього на суму 12799 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати по товарному чеку від 27.06.2019 року на суму 3738 грн. (а.с. 73), накладній №2 від 27.06.2019 року на суму 2259 грн. (а.с. 78), а всього на суму 5997 грн.

Не підлягають стягненню на користь потерпілих витрати по рахунку №2423 кафе «Вімга» на суму 8851,13 грн., товарним чекам на придбання велосипедів від 20.07.2019 року на суму 3500 грн. та 4000 грн., з огляду на наступне.

Із квитанції від 06.09.2019 року вбачається, що за нею не придбавався та не встановлювався пам`ятник батькам потерпілих. Таким чином, вказаний документ не є доказом понесення відповідних витрат потерпілими. У випадку фактичного встановлення пам`ятника, потерпілі не будуть не позбавлені права вимагати компенсації понесених ними витрат. Крім цього вимоги щодо стягнення коштів за даним документом підлягають залишенню без розгляду на підставі заяви потерпілих.

Встановлено, що на час ДТП велосипеди належали потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто було пошкоджено їх майно. Таким чином, вимоги щодо відшкодування вартості належного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майна, входять до спадкової маси і спадкоємці майна померлих не позбавлені права заявляти відповідні вимоги щодо відшкодування даної майнової шкоди на інших правових підставах, а саме як спадкоємці. Крім цього, за наданим товарними чеками щодо вартості велосипедів від 20.07.2019 року, ці речі не придбавалися і суду не надано належних та допустимих доказів щодо дійсної вартості велосипедів, на яких на час ДТП рухалися ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України.

Викладене підтверджується правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у Постанові від 10 липня 2019 року по справі № 500/8418/13-ц.

При вирішенні позову потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає за необхідне визначити заподіяну потерпілим моральну шкоду в розмірі по 400 000 грн. При цьому, суд враховує, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 полягає в стражданнях, яких потерпілі зазнали у зв`язку з одночасною втратою батька та матері. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, ступінь вини ОСОБА_9 , те, що злочин вчинено з необережності, вимушеність змін в організації потерпілими свого життя, глибину душевних страждань потерпілих, які втратили обох батьків. Суд також враховує вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. п. 27.3, 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Станом на 26.06.2019 року (на день настання страхового випадку) згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата складала 4173 грн.

Таким чином, гранична сума моральної шкоди, що може бути відшкодована потерпілим страховиком Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» становить : потерпілій ОСОБА_7 моральна шкода заподіяна смертю батька ОСОБА_11 25038 грн. (12х4173 грн. /2), потерпілій ОСОБА_7 моральна шкода заподіяна смертю матері ОСОБА_12 25038 грн. (12х4173 грн. /2), а всього 50 076 грн.; потерпілому ОСОБА_6 моральна шкода заподіяна смертю батька ОСОБА_11 25038 грн. (12х4173 грн. /2), потерпілому ОСОБА_6 моральна шкода заподіяна смертю матері ОСОБА_12 25038 грн. (12х4173 грн. /2), а всього 50 076 грн.

Разом із тим, суд вважає, що відсутність рішення страховика щодо здійснення потерпілим страхового відшкодування, а також судового рішення, що набрало законної сили, про встановлення по страховому випадку вини особи у вчиненні злочину, само по собі не є перешкодою для задоволення вимог цивільного позову потерпілих до страховика у межах кримінальної справи.

Із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 314 924 грн. (різниця між заподіяною моральною шкодою, розмір якої встановлено судом, граничною сумою моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком, сумою моральної шкоди, яка була добровільно виплачена обвинуваченим, 400 000 грн. - 25038 грн. - 25038 грн. 35 000 грн.) та майнова шкода в розмірі 1200 грн. по товарному чеку від 26.06.2019 року за переміщенні тіл покійних, оскільки вказані витрати не є витратами на поховання, відшкодування яких здійснює страховик.

Із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 349 924 грн. (різниця між заподіяною моральною шкодою, розмір якої встановлено судом, граничною сумою моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком, 400 000 грн. - 25038 грн. - 25038 грн.).

Таким чином, всього стягненню з Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 підлягає 11 599 грн. майнової шкоди (7775 грн. + 3824 грн.) та 50 076 грн. моральної шкоди; з Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_6 - 5 997 грн. майнової шкоди та 50 076 грн. моральної шкоди; з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 - 314 924 грн. моральної шкоди та 1 200 грн. майнової шкоди; з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 - 349 924 грн. моральної шкоди.

Надаючи правову оцінку відзиву на позов, що надійшов від Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення страхового відшкодування в судовому порядку відбувається незалежно від того, чи особа зверталася до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернулася безпосередньо до суду в межах річного строку.

Викладений висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.12.2019 року по справі №465/4287/15.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави, враховуючи, що вказаний запобіжний захід обвинуваченим як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді не порушувався, а також стан його здоров`я.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі необхідно рахувати з часу його затримання на підстави вироку суду, що набрав законної сили.

Також суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення із розрахунку день за день з 26.06.2019 року по 02.07.2019 року (а.с. 126-130, 140-143).

Також відповідно до квитанцій від 14.01.2020 року потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сплачено гонорар своєму представнику адвокату ОСОБА_8 кожним по 6 000 грн. за представництво своїх інтересів в даному кримінальному провадженні, про що складено відповідні розрахунки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 надавав правову допомогу потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ще на стадії досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. ст. 120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. І в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 6 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 витрат на правову допомогу та 6 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_6 витрат на правову допомогу.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеним експертизам від 30.07.2019 року №357 в розмірі 942,06 грн., від 30.07.2019 року №356 в розмірі 2512,16 грн., від 29.07.2019 року №358 в розмірі 2512,16 грн., від 16.08.2019 року №425 в розмірі 858 грн.

Речові докази по справі підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

При цьому суд вважає за необхідне велосипеди «Україна» та «Santana Ardis» у пошкодженому вигляді знищити, враховуючи факт їх пошкодження в ДТП та те що, як зазначити потерпілі, дані речі їм не потрібні.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02.07.2019 року накладено арешт на належний на праві власності ОСОБА_9 автомобіль ВАЗ 211040 державний номер НОМЕР_1 . Крім цього, ухвалою суду від 22.10.2019 року з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданого внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_9 на суму 975 051 грн. 13 коп.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи відсутність підстав для скасування арешту, передбачених ч.4 ст. 174 КПК України та прийняте судом рішення в частині майнових стягнень із обвинуваченого, на автомобіль якого накладено арешт, на користь потерпілих, розмір даних стягнень, підстав для скасування арешту майна згідно вищезазначених ухвал суду та передачі його обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд вважає, що на арештований автомобіль, власником якого є обвинувачений, має бути звернуте стягнення під час виконання даного вироку після набрання ним законної сили.

При цьому, як зазначається у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, його одноособовим власником є обвинувачений ОСОБА_9 , а тому станом на час вирішення справи підстав вважати його спільним сумісним майном подружжя не має, оскільки щодо цього до суду не надано належних доказів.

Керуючись ст. 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави.

Строк відбування основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі ОСОБА_9 рахувати з часу його затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення із розрахунку день за день з 26.06.2019 року по 02.07.2019 року.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» - задовольнити частково.

Стягнути з Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 11 599 грн. майнової шкоди, 50 076 грн. моральної шкоди, а всього 61 675 грн.

Стягнути з Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_6 5 997 грн. майнової шкоди, 50 076 грн. моральної шкоди, а всього 56 073 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 314 924 грн. моральної шкоди, 1 200 грн. майнової шкоди, а всього 316 124 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 349 924 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та Прат «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в частині позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 25 560 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 6 000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 6 000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи, а саме :

-від 30.07.2019 року №357 в розмірі 942,06 грн.,

-від 30.07.2019 року №356 в розмірі 2512,16 грн.,

-від 29.07.2019 року №358 в розмірі 2512,16 грн.,

-від 16.08.2019 року №425 в розмірі 858 грн.

а всього в сумі 6 824 грн. 38 коп.

Речові докази по справі : велосипеди «Україна» та «Santana Ardis», 3 змиви з автомобіля, 3 контрольні змиви, 3 сліди пальців рук - знищити

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1