Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1688/20
У Х В А Л А
про відмову в затвердженні угоди та поверненні обвинувального акту прокурору

01 липня 2020 року Подільський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, № 0000089, яке надійшло від прокурора ОСОБА_6 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

до Подільського районного суду міста Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 05.02.20, укладеною між ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 .

У суді обвинувачена ОСОБА_4 не надала згоди на затвердження угоди. Одночасно, надаючи суду показання в межах розгляду цієї угоди повідомила суду фактичні дані, які можуть свідчити про провокацію щодо неї з боку правоохоронних органів.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками, з долученою до них угодою,вислухавши думку прокурора та захисника, суд прийшов до висновку, що підстав для затвердження угоди про визнання винуватості немає, а тому необхідно відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, виходячи з наступного.

Пункт 1 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Частина 7 ст.474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як встановлено судом зазначена угода про визнання винуватості від 05.02.2020 року не відповідає вимогам КК України та КПК України у зв`язку з наступним.

Як свідчить обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 05.02.2020 р. ОСОБА_4 , працюючи на посаді головного спеціаліста відділу контролю (нагляду) за безпекою судноплавства на річковому транспорті Нижньодніпровського міжрегіонального управління, отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_7 у сумі 52 500 гривень за сприяння останньому та його колегам у позитивній здачі іспиту та безперешкодному отриманні ними посвідчень судноводія.

Ці її дії кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Разом із тим із викладених в обвинувальному акті та угоді фактичних обставин не вбачається, що до повноважень ОСОБА_4 входило право прийняття іспиту, за, що за версією слідства вона й отримала неправомірну вигоду, що ставить під сумнів кваліфікацію дії останньої за ст.368 КК України.

Окрім того, на думку суду на сторону обвинувачення покладено обов`язок перевірити чи не відбулося щодо ОСОБА_4 провокації злочину з боку правоохоронних органів, оскільки з показань останньої у суді видно, що ініціатива в передачі грошових коштів в якості неправомірної вигоди виходила саме від ОСОБА_7 , і, що саме той був активним ініціатором (наполегливо декілька разів просив про допомогу в отриманні посвідчень водіїв, не дивлячись на неодноразові відмови з боку ОСОБА_4 ), як про зустрічі, так і прохання в отриманні посвідчень.

На стадії затвердження угоди про винуватість у суду обмежені можливості щодо такої перевірки цих доводів ОСОБА_4 , а тому і ця обставина унеможливлює затвердження угоди і потребує ретельної перевірки органу розслідування цих тверджень ОСОБА_4 щодо можливої провокації злочину з боку правоохоронних органів.

У зв`язку із цим, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 у суді не надала згоди на затвердження угоди, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 05.02.20, укладеною між ОСОБА_4 та прокурором і вважає за необхідне повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 472, 474 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 05.02.2020, укладеною між ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 та повернути кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1