У Х В А Л А
23 квітня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , а мешканця АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, так як ризики, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися. Так, прокурор вказує, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має кілька адрес для проживання, у зв`язку з чим може ухилятися від суду, може впливати на свідків, потерпілого та експертів, оскільки докази ще не досліджені.

Сторона захисту заперечила проти указаного клопотання та просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на ті обставини, що свідки та потерпілий допитані, потерпілий подав нотаріально завірену заяву про повне відшкодування йому матеріальної шкоди батьком обвинуваченого та заяву про те, що просить суворо не карати обвинуваченого. Переховуватися від суду обвинувачений наміру не має.

Суд заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків зазначав, що обвинувачений має кілька адрес для проживання, однак на думку суду це не свідчить про його намір переховуватися від суду. Крім того, як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який є батьком обвинуваченого, останній доглядав за ним і дбав, проживали вони разом. Також суд звертає увагу, що такий ризик як вплив на свідків та потерпілих є також необґрунтованим, оскільки свідки, окрім одного, та потерпілий уже допитані у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції(правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобовя`заний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що тяжкість покарання не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, молодий вік обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків, а саме наявність батька, постійного місця проживання, позиції потерпілого щодо відсутності претензій до обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тому за таких обставин клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 201, 369, 372, ст. 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт поклавши на нього обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та заборонити обвинуваченому цілодобово залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали по 23 червня 2020 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти з зали суду негайно.

Ухвалу направити прокурору Черкаської місцевої прокуратури для контролю, начальнику Черкаського слідчого ізолятора для виконання та начальнику Черкаського районного відділу поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання в частині домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1