Справа № 520/9398/19
Провадження № 1-кс/947/7564/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження №0002723 від 27.11.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002723 від 27.11.2017, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 4 ст.358, ч.1, 3, 4 ст.190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактами зловживання суб`єктами державної реєстрації своїми службовими повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки; шахрайства; виготовлення та використання завідомо підробленого документа.
В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 (кримінальне провадження № 0000137 від 28.02.2020 відносно ОСОБА_5 за ознаками ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, закрите 13.03.2020 на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб виник умисел на заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою площею 0, 1 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :45:005:0027.
З метою заволодіння зазначеною земельною ділянкою, 20.08.2018 державному реєстратору прав на нерухоме майно КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 із заявою №29715722 серед інших документів надано підроблене рішення №7171-VII від 10.09.2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, площею 0, 1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».
На підставі зазначеного рішення та інших документів, 22.08.2018 державним реєстратором ОСОБА_8 прийнято рішення № 42672325 про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :45:005:0027.
Разом з цим, з метою надання подальшому переходу права власності на зазначену земельну ділянку вигляду правочину, передбаченого діючим законодавством України, 10.09.2018 року між ОСОБА_6 (позикодавець) та ОСОБА_5 (позичальник) укладено договір позики, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 2821.
Згідно договору позики № 2821 від 10.09.2018 позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 1 693 200 гривень, які зобов`язується повернути до 17.09.2018 року. Відповідно до п. 7 договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по поверненню позики, позикодавець має право звернути стягнення на майно позичальника у безспірному порядку на підставі виконавчого надпису нотаріуса.
Того ж дня приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за №2822 посвідчує іпотечний договір, укладений між ОСОБА_6 (іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (іпотекодавець) та накладує заборону відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0, 1 га.
Згідно іпотечного договору №2822 від 10.09.2018 іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0, 1 га, кадастровий номер :45:005:0027. А іптекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.
За зазначеним іпотечним договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за №2821 від 10.09.2018.
В подальшому, державним реєстратором прав на нерухоме майно КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 на підставі заяви 30200791 від 19.09.2018 прийняте рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0, 1 га, кадастровий номер :45:005:0027.
Разом з цим встановлено, 05.02.2018 року між ОСОБА_7 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) було укладено договір позики. Згідно якого, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 2 788 710 грн., що на момент укладання договору становить за курсом НБУ 100000,00 дол. США зі строком повернення 31.12.2018 року, однак, у свою чергу позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. На підтвердження отримання гршових коштів ОСОБА_6 написав розписку від 05.02.2018, відповідно до якої, ОСОБА_6 отримав грошові кошти у борг у сумі 2 788 710 грн. що еквівалентно 100 000,00 дол. США зі строком повернення 31.12.2018 року.
В подальшому за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 16.05.2019 по справі №496/579/19 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики від 05.02.2018 року у розмірі 2 788 710 грн.
На теперішній час в рамках виконавчого провадження , яке перебуває у приватного виконавця ОСОБА_12 , земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0, 1 га, кадастровий номер :45:005:0027, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , як на майно боржника, виставлено на торги ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
На сьогоднішній день існує загроза подальшої зміни власника земельної ділянки та подальший її продаж особами, які набули право власності на зазначену земельну ділянку із використанням підроблених документів та на підставі договорів, що мають ознаки фіктивності, за відсутності правових підстав на це, що ускладнить поверненню земельної ділянки законному власнику.
Таким чином, договір позики від 05.02.2018 року між ОСОБА_7 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник), розписка від 05.02.2018 про отримання ОСОБА_6 грошових коштів, інші документи, що стосуються взаємовідносин між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мають суттєве значення для органу досудового розслідування та встановлення повного кола осіб, причетних до скоєного кримінального правопорушення, на теперішній час перебувають у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З метою подальшого доведення протиправних дій та доведення причетності осіб до даного злочину, встановлення фактів, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні необхідно отримати тимчасовий доступ та можливість вилучити в оригіналі договір позики від 05.02.2018 року між ОСОБА_7 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник), розписка від 05.02.2018 про отримання ОСОБА_6 грошових коштів, інші документи, що стосуються взаємовідносин між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що перебувають у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, разом з цим від слідчого надійшла заява, в якій остання просила розгляд клопотання здійснювати без її участі.
З метою унеможливлення завчасного знищення або переховування вищезгаданих документів, сторона обвинувачення просить засідання проводити без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, в зв`язку з чим, з огляду на вказане обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд такого клопотання без виклику означеної особи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи положення ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Згідно клопотання, необхідність в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів обумовлена, зокрема, метою подальшого доведення протиправних дій та доведення причетності осіб до даного злочину, встановлення фактів, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає, що зазначені в клопотанні документи на теперішній час перебувають у володінні ОСОБА_7 . Однак, стороною обвинувачення до клопотання не долучається будь-яких матеріалів, якими б вказані обставини підтверджувалися, а відтак, до клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів стороною обвинувачення не було долучено відповідних доказів, які б підтверджували, що зазначені в клопотанні документи перебувають у володінніОСОБА_7 .
Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів.

Викладені обставини у сукупності свідчать про недоліки поданого клопотання, які в свою чергу свідчать про необґрунтованість такого клопотання на теперішній час.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 163 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження №0002723 від 27.11.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1