Справа № 202/3362/20
Провадження № 1-кс/202/4746/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
25 червня 2020 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213від 13 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
24 червня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213.
Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 24 червня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 15 грудня 2017 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі корпоративних прав ТОВ «Партнер-Кр», відповідно до якого продав ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» земельну ділянку площею 0,755 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реєстрації автозаправної станції.

В подальшому, 15 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримав розписку від ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США в залог в якості забезпечення повернення у особисту власність нерухомого майна, а саме частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до розписки строком повернення майна являється 15 травня 2019 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що майно відповідно до розписки ОСОБА_4 повернуто не було. У зв`язку з цим ОСОБА_4 перейшли у власність грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США.

Після чого у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на вимагання грошових коштів шляхом погроз ОСОБА_4 та його рідним, вступивши у злочинну змову із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, розробивши спільний план та розподіливши ролі кожного при скоєні злочину проти власності. Згідно умов попередньої змови, спрямованої задля досягнення єдиної злочинної мети незаконного збагачення при скоєнні злочинів проти власності.

Роль та функції ОСОБА_5 полягає у організації та керуванні злочину, безпосередньому скоєнні злочину.

Також, 19 травня 2020 року ОСОБА_5 разом ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, діючи умисно знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зустріли дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , яка на той час поверталась додому разом зі своїм неповнолітніми дітьми, почали погрожувати останній використовуючи її безпорадний стан змушуючи віддати грошові кошти, які нібито винен ОСОБА_4 , на що остання усвідомлюючи дійсність погроз, викликала поліцію та дочекавшись співробітників правоохоронних органів, написала заяву вищевказаним фактом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, вступили у злочинну змову з ОСОБА_8 , який являється співробітником правоохоронних органів з метою вчинення тиску шляхом використання останнім свого службового становища.

19 червня 2020 року приблизно о 18.00 годині біля Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 2 А, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючі умисно з корисливих мотивів шляхом використання реальних погроз в адресу ОСОБА_4 та його рідних вимагали повернення грошових коштів у розмірі 160 000 доларів США за неіснуючий борг та відшкодування моральної шкоди, після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи реальність їх погроз, домовляються про передачу частини неіснуючого боргу у розмірі 40 000 доларів США на 23 червня 2020 року.

23 червня 2020 року приблизно о 11.00 годині біля станції технічного обслуговування за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 15, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючі умисно з корисливих мотивів продовжуючи свою злочину діяльність та погрожують ОСОБА_4 працівниками правоохоронних органів, а саме використанням зв`язків в правоохоронних органах та вимагають повернення неіснуючого боргу у розмірі 40 000 доларів США.

Цього ж дня о 12.00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 усвідомлюючи реальність дій, телефонує своїй жінці ОСОБА_7 та просить, щоб вона привезла йому кошти у розмірі 40 000 доларів США з метою відшкодування неіснуючого боргу та передає їх в руки ОСОБА_5 , який в свою чергу направляється до автомобіля з метою перерахування грошей в автомобілі, де він і був затриманий працівниками правоохоронних органів під час перерахування коштів.

10 червня 2020 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:АДРЕСА_3 .

23 червня 2020 року слідчим слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області був проведений обшук житла за адресою:АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_9 , в ході проведення якого було вилучено майно, перелік якого міститься в протоколі обшуку від 23 червня 2020 року.
Крім цього, 23 червня 2020 рокуОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та під час особистого огляду якого було вилучено: мобільний телефон «Самсунг Гелексі А30» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» - НОМЕР_3 .

Вищевказані речі та документи визнанні речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України по кримінальному провадженню.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході проведених обшуків речей, документів та техніки, які є важливими доказами по справі та несуть сліди про скоєння кримінального правопорушення, необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 КПК України.

В той же час, до матеріалів клопотання в обґрунтування необхідності накладення арешту прокурором не надано належного та допустимого доказу на підтвердження вимог клопотання, оскільки матеріали клопотання складаються з самого клопотання та копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, будь-які інші документи в обґрунтування необхідності накладення арешту - не надані.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213 повернути прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1