Справа № 467/181/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження об`єднане №000019, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`януватка Братського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб не має, зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2001 року за ст.. 140 ч.2, ст. 19 ч.5 ст. 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2007 року за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

-вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 березня 2009 року за ч.1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 того ж Кодексу до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2012 року за ч.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 того ж Кодексу до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2016 року за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 того ж Кодексу до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 24 грудня 2019 року з ДУ «Казанківська виправна колонія №93» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення правопорушень та наслідків, що настали, а також форми вини, мети і мотивів

Суд визнав доведеним, що в ніч на 10 січня 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, направлений на незаконне проникнення до чужого житла, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою повторного викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, самовільно, тобто, не маючи дозволу володільця, переліз через металевий паркан на територію земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 , після чого, знявши скло з віконної рами, через віконний отвір незаконно проник до належного останньому дачного будинку, розташованого по вулиці АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мідну проволоку, фрагмент алюмінієвого казана, вішак для одежі, кружку, гардину, кришку від казана та гусятницю, тим самим порушивши недоторканість його житла.

Крім цього, 15 січня 2020 року, точний час в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 , де, керуючись корисливими мотивами і реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою обернути його на власну користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом віджимання замикаючої скоби, на яку були зачинені вхідні двері, незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки із однієї із кімнат, повторно, таємно викрав алюмінієвим металевий ковш об`ємом 1,2 літра, алюмінієву каструлю з кришкою об`ємом 3 літра, алюмінієву каструлю об`ємом 5 літрів, алюмінієву каструлю з кришкою об`ємом 8 літрів, алюмінієву миску діаметром 50 см та глибиною 20 см, алюмінієву миску діаметром 45 см та глибиною 15 см, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд і тим самими спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 230 грн. 00 коп.

Крім цього, 16 січня 2020 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, направлений на незаконне проникнення до чужого житла, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою знайти продукти харчування, самовільно, тобто, не маючи дозволу володільця, через відчинену металеву хвіртку огорожі зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , після чого, перебуваючи на подвір`ї, знявши дерев`яну раму вікна і пролізши через нього, незаконно проник в середину належного ОСОБА_6 житлового будинку АДРЕСА_3 , тим самими порушивши недоторканість її житла.

Також, на початку лютого 2020 року, точної дати і часу в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля належної ОСОБА_7 дачної ділянки, керуючись корисливими мотивами, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою обернути його на власну користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом розбиття віконного скла за допомогою шматка цеглини, через віконний отвір незаконно проник до дачного будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав чавунну плиту з вісьма колісниками, алюмінієвий рукомийник об`ємом 1 літр, алюмінієвий казан, металеву качатницю з кришкою об`ємом 3 літри, металеву каструлю об`ємом 5 літрів, металеву сковорідку з кришкою діаметром близько 20 см та металеву кришку діаметром 15 см, розпорядившись цим майном на власний розсуд і тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 527 грн. 80 коп.

Крім цього, в ніч із 06 лютого 2020 на 07 лютого 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою обернути його на власну користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом розбиття віконного скла, через віконний отвір незаконно проник до одноповерхового будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , звідки повторно таємно викрав пилосос марки «Samsung» моделі «CS 4330», шуруповерт марки «Зеніт», моделі «ЗШ -550 Профі», алюмінієву миску та алюмінієве доїльне відро.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , шляхом розбиття віконного скла, через віконний отвір незаконно проник до двоповерхового будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , звідки умисно і таємно повторно викрав три алюмінієві кришки, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 6 літрів, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 4 літри, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 2 літри, два туристичні алюмінієві чохли «Шмель-4», два алюмінієвих кухлики, дві алюмінієві пательні, куртку чорного кольору торгової марки «Jingpin Fashion» та шапку чорного кольору з візерунком білого кольору, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самими спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 591,66 грн.

Крім цього, в ніч з 08 лютого 2020 на 09 лютого 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою обернути його на власну користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відриву фрагменту лінолеуму, незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_5 , звідки повторно таємно викрав п`ять металевих карнизів вартістю 143 грн. 55 коп. кожний, розпорядившись ними на власний розсуд і тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 716 грн. 65 коп.

Таких висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України щодо доказів і оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості й достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням показань обвинуваченого, який в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.

Оцінка показань сторін, а також інших доказів, наданих стороною обвиунвачення на підтвердження обставин кримінальних правопорушень

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив установлені в ході досудового розслідування та відображені у обвинувальних актах фактичні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, щодо місця і способу їх вчинення, а також предметів злочину.

Зокрема, обвинувачений в суді показав, що дійсно незаконно проникав до чужого житла, де викрадав переважно металеві предмети, які в подальшому здавав на пункт приймання металобрухту.

Скільки коштів отримував від здачі предметів не пам`ятає.

До будинку ОСОБА_6 дійсно проникав, оскільки хотів знайти продукти харчування.

Обвинувачений, крім цього, виразив готовність понести відповідальність за вчинене згідно із законом.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в суді за правилами ст. 353 КПК України, показав, що в січні 2020 року його викликав дільничий аби він приїхав до належного йому дачного будинку, який розташований на 658- й ділянці по АДРЕСА_6 .

Коли він приїхав, то виявив, що із одного із вікон будинку, яке виходить у бік поля, було зняте скло, а всередині самого будинку панує безлад.

Тоді він виявив, що в будинку хтось харчувався продуктами, які там зберігались, як то, жарив картоплю, пив вино, намагався розпалити камін.

Також із будинку зникло ряд речей, а саме : одяг, карнизи, консервація, праска та чайник. Вішак для одежі, металевий посуд.

Належний йому дачний будинок огороджений парканом із металевих труб, який має ворота, зачинені на замок, однак, решіток на вікнах тоді ще не було.

Ці показання обвинуваченого і потерпілого, враховуючи, що вони отримані у передбачений законом спосіб, тобто, сприймались судом безпосередньо у порядку, встановленому КПК України, суд визнає допустимим, а також належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення, а також достовірність та/чи недостовірність, можливість та/чи неможливість використання інших доказів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на судовий розгляд справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання буди повідомлені належно, надали до суду заяви, якими просили розглядати справу за їх відсутності, паралельно виразили позицію щодо призначення обвинуваченому покарання відповідно до закону.

Цивільних позовів потерпілі не пред`являли ані на стадії досудового розслідування, ані в ході підготовчого судового засідання та відповідних намірі в суді не виказували.

Крім цього, суд, у порядку ст. 358 КПК України дослідив протоколи слідчих дій та інші, надані стороною обвинувачення документи, у яких посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Так, на підтвердження обставин по епізоду незаконного проникнення до дачного будинку ОСОБА_5 , суд, крім показань потерпілого, дослідив протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19 лютого 2020 року, згідно якого потерпілий звернувся до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про те, що в ніч на 10 січня 2020 року невідома особа шляхом знаття віконного скла проникла до дачного будинку, розташованого по АДРЕСА_7 .

При цьому, із протоколу слідує, що потерпілий попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2020 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. на користь держави.

Зокрема, при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом установлено, що з 09 на 10 січня 2020 року ОСОБА_4 проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_8 , звідки скоїв крадіжку майна ОСОБА_5 на загальну суму 209 грн. 00 коп.

Даними із копії Членської книжки садовода, виданої ОСОБА_9 товариством «Олексіївський», підтверджується те, що ОСОБА_5 є користувачем земельної ділянки АДРЕСА_8 , поле № НОМЕР_1 у Садовому товаристві «Олексіївський».

Тому, показання обвинуваченого, який не заперечував факт проникнення до вказаного дачного будинку за обставин, відображених в обвинувальному акті, у сукупності із показаннями потерпілого ОСОБА_5 та вказаними вище доказами, підтверджується установлені досудових розслідуванням обставини за цим епізодом незаконного проникнення до житла.

Стосовно епізоду крадіжки, що мала місце 15 січня 2020 року з житлового будинку ОСОБА_6 , то сторона обвинувачення надала суду протокол прийняття заяви потерпілої від 15 січня 2020 року, із якого слідує, що ОСОБА_6 , будучи попередженою кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, звернулась до органу Національної поліції про те, що 15 січня 2020 року невстановлена особа проникла на територію її домоволодіння, де скоїла крадіжку належного їй майна.

Протоколом огляду місця події від 15 січня 2020 року із додатком фото таблицею (зображення №1-№16), що складений слідчим Арбузинського СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в присутності двох понятих та за участю потерпілої ОСОБА_6 , підтверджуються дані щодо місця вчинення крадіжки належного потерпілій майна, у тому числі й способу проникнення до житлового будинку, позаяк, протокол відображає наявність замикаючого пристрою на вхідних дверях до будинку та адресу його місцязнаходження.

Із протоколу огляду місця події від 17 січня 2020 року із додатком фототалбицею (зображення №1- №3) слідують фактичні дані щодо предметів злочину, як то, майна, викраденого у потерпілої ОСОБА_6 , яке добровільно видане ОСОБА_10 а саме : каструлі алюмінієвої з кришкою об`ємом 3 літри, каструлі алюмінієвої об`ємом 5 літрів, каструлі алюмінієвої з кришкою об`ємом 8 літрів, ковшика алюмінієвого об`ємом 1,2 літра, миски алюмінієвої діаметром 50 см та глибиною 20 см, миски алюмінієвої діаметром 45 см та глибиною 15 см.

Вартість викрадених предметів станом на 15 січня 2020 року загалом становить 1 230 грн. 00 коп., що підтверджується висновком експерта про вартість майна від 21 січня 2020 року.

Вказані предмети набули статусу речових доказів із установленням особливого правового режиму поводження із ними, так як постановою слідчого СВ Арбуинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області визнані такими, є долученими до кримінальної справи.

В частині епізоду незаконного проникнення до житла ОСОБА_6 , яке мало місце 16 січня 2020 року, стороною обвинувачення надано протокол прийняття заяви потерпілої, із якого слідує, що остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КПК України, звернулась до відділку органу Національної поліції із заявою про те, що 16 січня 2020 року ОСОБА_4 шляхом зняття віконної рами проник до будинку АДРЕСА_3 .

Протоколом огляду місяця події від 16 січня 2020 року, що складений слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в присутності двох понятих та потерпілої ОСОБА_6 із додатком фото таблицею (зображення №1- №3) зафіксовано фактичні дані щодо місця події, у тому числі й способу вчинення правопорушення, зокрема, шляхом зняття дерев`яної віконної рами.

Даними із копії паспорта потерпілої про реєстрацію місця проживання вбачається факт користування ОСОБА_6 будинком АДРЕСА_3 .

А тому ці джерела доказів у сукупності зі показаннями обвинуваченого, зокрема, щодо мети і мотивів його діяння, свідчать про дійсність факту його незаконного проникнення до житла ОСОБА_6 і, відповідно, порушення його недоторканості.

За епізодом крадіжки із дачного будинку ОСОБА_7 , яка мала місце на початку лютого 2020 року, то суд грунтував свої висновки на даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 лютого 2020 року, згідно якого потерпілий, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, заявив до відділу органу Національної поліції України про те, що у період з 31 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року невстановлена особа шляхом пошкодження віконного скла проникла до будинку, розташованого на ділянці АДРЕСА_9 , звідки викрала майно.

Так, протоколом огляду місця події від 06 лютого 2020 року із додатком фото таблицею (зображення №1-№11), що складений слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в присутності двох понятих та за участі потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується місце вчинення правопорушення, а також обставини його вчинення, зокрема, щодо способу проникнення до житла шляхом зняття віконного скла.

Огляд проводився із згоди потерпілого, що підтверджується його письмовою заявою.

Щодо предметів кримінального правопорушення, то відповідно до протоколу огляду місця події від 07 лютого 2020 року із додатком фото таблицею ( зображення №1-№2) слідчим у присутності двох понятих оглянуто алюмінієвий посуд (казан, качатниця з кришкою, каструля, металеве сковорідка, металева кришка) та чавунну плиту із 8 ма колісниками, які добровільно видала ОСОБА_10 в смт. Костянтинівка Миколаївської області.

Протоколом огляду місця події від 07 лютого 2020 року із додатком фототаблицею (зображення№1) слідчим у присутності двох понятих зафіксовано предмет злочину алюмінієвий рукомийник, який добровільно видала ОСОБА_11 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області.

Вказані предмети набули статусу речових доказів у порядку, встановленому КПК України, так як постановою слідчого визнані такими і долучені до кримінальної справи.

Згідно висновку експерта № 20-198/199/200 від 27 лютого 2020 року вартість чавунної плити з 8 ма колісниками складає 187 грн. 60 коп., вартість алюмінієвого рукомийника об`ємом 1 літр 108 грн. 30 коп., вартість алюмінієвого казана 69 грн. 60 коп., вартість металевої качатниці з кришкою 70 грн. 00 коп., вартість металевої каструлі об`ємом 5 літрів 35 грн. 00 коп., вартість металевої сковорідки з кришкою діаметром близько 20 см 37 грн. 30 коп., вартість металевої кришки діаметром близько 15 см 20 грн.00 коп.

Вартість вказаних предметів експертом визначено станом на 06 лютого 2020 року.

Правовою підставою проведення експертного дослідження щодо визначення вартості викраденого у потерпілого ОСОБА_7 майна стала постанова слідчої СВ Арбузинської ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 10 лютого 2020 року про призначення судової товарознавчої експертизи, що відповідає вимогами п.6 ч.2 ст. 242 КПК України.

У частині висунутого ОСОБА_4 обвинувачення за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_8 , яке мало місце з 06 лютого на 07 лютого 2020 року, то стороною обвинувачення надано наступні докази.

Зокрема, згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07 лютого 2020 року потерпіла ОСОБА_8 ,будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, заявила про те, що в ніч з 06 на 07 лютого 2020 року невстановлена особа через вікно проникла в житловий будинок АДРЕСА_5 , звідки здійснила крадіжку майна.

Згідно протоколу огляду місця події від 07 лютого 2020 року з додатком фото таблицею (зображення №1-№33), що складений слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в присутності двох понятих та потерпілої, суд установив детальні фактичні дані, що підтверджують місце вчинення правопорушення, обстановку відразу після його вчинення, у тому числі, й щодо способу проникнення до житла.

Протоколами огляду місця події від 07 лютого 2020 року кожний, із додатками до них - фототаблицями, слідчим в присутності двох понятих зафіксовано предмети злочину: пилосос марки «Samsung» моделі «CS 4330» та шуруповерт марки «Зеніт», моделі «ЗШ -550 Профі», які добровільно видав ОСОБА_12 , куртку чорного кольору та шапку, які добровільно видав ОСОБА_4 , алюмінієвий посуд, який добровільно видав ОСОБА_13 .

Вказані предмети набули статусу речових доказів, що підтверджується постановою слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно висновку експерта № 175 від 14 лютого 2020 року (експертне дослідження проведене на підставі постанови слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 10 лютого 2020 року про призначення судової товарознавчої експертизи) ринкова вартість пилососу марки «Samsung» моделі «CS 4330» станом на 07 лютого 2020 року могла становити 816 грн. 67 коп.

Згідно висновку експерта №177 від 17 лютого 2020 року (експертне дослідження проведене на підставі постанови слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 10 лютого 2020 року) ринкова вартість шуруповерта мережевого марки «Зеніт» модель «ШЗ -550 Профі» станом на 07 лютого 2020 року становить 400 грн. 00 коп.

Згідно висновку експерта № 178 від 18лютого 2020 року (правова підстава постанова слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 10 лютого 2020 року) ринкова вартість куртки чорного кольору торгової марки «Jingpin Fashion» станом на 07 лютого 2020 року становить 46 грн. 67 коп., ринкова вартість шапки чорного кольору з орнаментом білого кольору станом на 07 лютого 2020 року становить 35 грн. 00 коп.

Згідно висновку експерта № 176 від 26 лютого 2020 року (правова підстава постанова слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 10 лютого 2020 року) станом на 07 лютого 2020 року ринкова вартість алюмінієвої кришки (об`єкт №1) могла становити 43 грн. 33 коп., алюмінієвої кришки (об`єкт №2) 43 грн. 33 коп., алюмінієвої кришки (об`єкт №3) 13 грн. 33 коп., алюмінієвої миски (таза) 125 грн. 00 коп., алюмінієвої каструлі об`ємом 6 літрів без кришки 61 грн. 67 коп., алюмінієвої каструлі об`ємом 4 літри без кришки 43 грн. 33 коп., алюмінієвої каструлі об`ємом 2 літри без кришки 53 грн. 33 коп., туристичного алюмінієвого чохла примуса «Шмель -4» - 85 грн. 00 коп., алюмінієвого кухлика об`ємом 2 літра 60 грн. 00 коп., алюмінієвого кухлика (об`єкт №11) - 48 грн. 33 коп., алюмінієвого доїльного відра (бідону)- 566 грн. 67 коп., алюмінієвої пательні із зовнішнім діаметром 26 см 96 грн. 67 коп., алюмінієвої пательні із зовнішнім діаметром 26, 5 см 53 грн. 33 коп.

Щодо епізоду таємного викрадення чужого майна, що мало місце з 08 лютого 2020 року на 09 лютого 2020 року, прокурор надав суду для дослідження протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_8 від 09 лютого 2020 року, згідно якого остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, заявила про те, що в період часу з 08 лютого 2020 року по 09 лютого 2020 року невстановлена особа викрала п`ять алюмінієвих карнизів у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_5 .

Протоколом огляду місця події від 09 лютого 2020 року із додатком фото таблицею, що складений слідчим в присутності двох понятих та за участю потерпілої, зафіксовано фактичні дані щодо місця події, як то, житлового будинку, входу до нього, адреси, а також місця проникнення і місця розташування викрадених предметів.

Протоколом огляду від 11 лютого 2020 року слідством установлено відомості щодо предметів злочину алюмінієвих карнизів, які добровільно видав ОСОБА_14 , який, у свою чергу, 08 лютого 2020 року придбав їх у ОСОБА_12 по ціні металобрухту.

Фрагменти металевих карнизів, згідно матеріалів провадження, є речовими доказами у справі, що слідує із постанови слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно висновку експерта №183 від 17 лютого 2020 року (правова підстава постанова слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 12 лютого 2020 року про призначення судової товарознавчої експертизи) ринкова вартість бувшого у використанні цілого металевого карнизу з кріпленням станом на 08 лютого 2020 року могла становити 143 грн. 33 коп.

Тож, усі ці докази у їх сукупності підтверджують дійсне існування обставини і фактів, регламентованих ст. 91 КПК України, щодо події інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (часу, місця, способу і обставин його вчинення), у тому числі перебігу подій, у цілому, винуватості обвинуваченого, як то, форми його вини, мотивів і мети вчинених діянь, а також наслідків, що настали.

Стосовно ж наданих стороною обвинувачення процесуальних документів, як то, постанов про призначення судових експертиз та про визнання предметів речовими доказами, а також заяв осіб про добровільну видачу предметів та заяв потерпілих про дозвіл на огляд їх домоволодінь, то суд виходить із того, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів учиненого правопорушення, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх ( рішення ЄСПЛ від 11 грудня 2008 року у справі «Мирилашвілі проти Росії»).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту і потерпілими, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Зокрема, прокурор не заявляв про допит свідків сторони обвинувачення, зіславшись на достатність наданих ним доказів, у той час як обвинувачений та потерпілі своїх доказів, у тому числі, на підтвердження чи спростування висунутих прокурором обвинувальних тез не надавали.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що установлює санкцію за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, шляхом оцінки наданих у його розпорядження доказів, як кожного окремо, так і їх сукупності, у тому числі, їх обсягу, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 162 КК, ч.3 ст. 185 КК України за обставин, доведених судом із таким ступенем достовірності доказів, за якого тягар доведення із сторони обвинувачення суд визнає знятим, тобто «поза розумним сумнівом».

Підстав для виходу за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення у частині правової кваліфікації його дій у порядку ч.3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Тому у світлі установлених фактичних обставин справи шляхом зіставлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню у цьому випадку, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України та за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки його вина у незаконному проникненні до житла та порушенні його недоторканості, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, є доведеною.

Крім цього, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд, серед вказаного вище, враховував таке.

Дане кримінальне провадження є об`єднаним із шести у суді згідно із положеннями ст.ст. 217, 334 КПК України.

Прокурор висунув ОСОБА_4 обвинувачення у кожному з об`єднаних проваджень окремо.

Проте, згідно роз`яснень ППВСУ від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, п`ять розбоїв, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК.

У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Згідно з частиною першою статті 33 КК сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.

Відповідно, кваліфікацію окремо кожного діяння за кожним з проваджень суд вважає надмірною у ракурсі наведених вище роз`яснень Верховного Суду України та ст. 33 КК України.

Мотиви призначення покарання

Тож, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, в аспекті ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд ураховує класифікацію злочинів за ст. 12 КК України, відповідно до якої інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості (ч.1 ст. 162 КК України) та до тяжких злочинів ( ч.3 ст. 185 КК України), а також особливості й обставини їх вчинення у даному, конкретному випадку, тобто форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, як то, кількість епізодів злочинної діяльності, розмір матеріальної шкоди, спричинений потерпілим, а також його поведінку до, під час та після вчинення інкримінованих діянь.

Крім того, суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєних ним діянь, зокрема, останній свою вину визнав повністю і виразив готовність нести покарання згідно із законом.

В той час як обвинувачений не одружений, не має сім`ї і утриманців, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, не працює, на військовому обліку не перебуває, на даний час обліку уповноваженого органу з питань пробації не знаходиться, проте, раніше двічі перебував на обліках у зв`язку із його звільненням від відбування покарання з іспитовим строком; на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю».

До того ж, обвинувачений нейтрально характеризується а місцем проживання та має ряд не знятих і непогашених судимостей за вчинення злочинів, зокрема, проти власності, особистих прав людини, громадської безпеки та проти громадського порядку і моральності.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно із ст.ст. 66 КК України, суд не установив, а також і будь яких інших обставин, із тих, що не передбачені кримінальним законом України, які б тією чи іншою мірою могли б пом`якшити покарання.

Із обставин, що обтяжують покарання, із числа передбачених ст. 67 КК України, є дійсним рецидив злочинів (п.1 ч.1 ст. 67 КК України).

Зокрема, суд ураховує, що відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Згідно роз`яснення, викладеногоу абз. 3 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив та їх правові наслідки» № 7 від 04 червня 2010 року якщо має місце сукупність злочинів, для одного з яких рецидив

утворює повторність, що передбачена як ознака цього злочину, яка

впливає на його кваліфікацію, а для іншого рецидив злочинів такої

ознаки не утворює, то при призначенні покарання за інший злочин

суд може врахувати рецидив злочинів як обставину, що обтяжує

покарання. При цьому в мотивувальній частині вироку суд повинен

зазначити, за який конкретно злочин призначається покарання з

урахуванням цієї обставини.

Тож, суд ураховує, що ОСОБА_4 має ряд не знятих і непогашених судимостей, зокрема, останню за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України (вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2016 року) і одночасно визнається винним за вчинення аналогічного умисного злочину в період, коли судимість за попередній злочин не погашена, то суд, за таких обставин, вбачає у поведінці ОСОБА_4 рецидив злочинів, оскільки ознака повторності за цим злочином не впливає на його кваліфікацію, що слідує із законодавчої конструкції ч.1 ст. 162 КК України.

Тобто, при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, суд ураховуватиме рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України, оскільки цей вид повторності, як і взагалі, ознака повторності, не включена до диспозиції норми ч.1 ст. 162 КК України.

За такого, суд переконаний, що покарання обвинуваченому належить призначити у межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі та у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням правил ч.1 ст. 70 КК України.

Зокрема, санкція ч.3 ст. 185 КК України не передбачає більш м`яких видів покарання, аніж позбавлення волі, у той час, як більш м`які види покарання, що визначені санкцією ч.1 ст. 162 КК України, аніж обмеження волі, не можуть бути застосовані у цьому конкретному випадку.

Так, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, зокрема, кількість епізодів злочинної діяльності, кваліфікованої за ч.1 ст. 162 КК України, та з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який не працевлаштований і не має офіційного доходу, суд позбавлений можливості призначити йому покарання у виді штрафу.

Покарання у виді виправних робіт, в силу ч.1 ст. 57 КК України, апріорі, не може бути призначене ОСОБА_4 , оскільки, як зазначено судом вище, він не працевлаштований.

Таким чином, за ч.1 ст. 162 КК України, слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд виходив із наявних у нього дискреційних повноважень щодо призначення покарання і прийшов до висновку, що визначена його міра є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), як нею самою, так і іншими особами.

Як наслідок, визначене судом покарання у виді позбавлення волі, за таких обставин, з огляду на відсутність передумов для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно із правилами ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат згідно із ч.2 ст. 124 того ж Кодексу, так як із обвинуваченого на користь держави слід стягнути усі документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Щодо питання запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження, то суд, ураховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про обвинуваченого, який не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, не працевлаштований, не має сім`ї, а також у світлі дійсності ризиків переховуватись та вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказано прокурором, вважає за доречне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вказане не суперечитиме вимогам закону, оскільки у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04 червня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 04 вересня 2015 року, ЄСПЛ вказав, що, «починаючи з дати постановлення вироку, навіть якщо лише судом першої інстанції, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції. У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

-за ч.1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання на виконання вказаного вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 8 228 (вісім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 82 коп.

Речові докази - металевий ковш об`ємом 1,2 літра, алюмінієву каструлю з кришкою об`ємом 3 літра, алюмінієву каструлю об`ємом 5 літрів, алюмінієву каструлю з кришкою об`ємом 8 літрів, алюмінієву миску діаметром 50 см та глибиною 20 см, алюмінієву миску діаметром 45 см та глибиною 15 см повернути ОСОБА_6 , як законному володільцю.

Речові докази - чавунну плиту з вісьма колісниками, алюмінієвий рукомийник об`ємом 1 літр, алюмінієвий казан, металеву качатницю з кришкою об`ємом 3 літри, металеву каструлю об`ємом 5 літрів, металеву сковорідку з кришкою діаметром близько 20 см та металеву кришку діаметром 15 см повернути ОСОБА_7 , як законному володільцю.

Речові докази - пилосос марки «Samsung» моделі «CS 4330», шуруповерт марки «Зеніт», моделі «ЗШ -550 Профі», алюмінієву миску та алюмінієве доїльне відро, три алюмінієві кришки, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 6 літрів, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 4 літри, алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 2 літри, два туристичні алюмінієві чохли «Шмель-4», два алюмінієвих кухлики, дві алюмінієві пательні, куртку чорного кольору торгової марки «Jingpin Fashion» та шапку чорного кольору з візерунком білого кольору повернути ОСОБА_8 , як законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1