Справа №705/5603/19
1-кп/705/669/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606від 24.10.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого охоронником в ТОВ «Дозор груп», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 року зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 для утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, починаючи з 03.11.2017 року по 30.09.2018 року аліменти він сплачував частково, а вже з 01.10.2018 року по 01.11.2019 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, добровільно аліменти не виплачує, на виклики державного виконавця не з?являється, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, у зв?язку з чим має заборгованість по аліментам станом на 01.11.2019 року в розмірі 26447, 84 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що йому відомо, що за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини. У ДВС йому повідомляли про відкрите виконавче провадження щодо стягнення з нього аліментів та попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Він лише два місяці як офіційно працює. До цього не працював, так як хворів, тому ніякої допомоги на утримання дитини не надавав. На даний час старається аліменти виплачувати. У вчиненому щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерплої, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді одного обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1