Справа № 204/2219/20
Провадження № 1-в/204/419/20
У Х В А Л А
16 квітня 2020 року суддя Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну покарання на більш м`яке,
В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну покарання на більш м`яке.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року клопотання засудженого було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .
Засуджений в обґрунтування свого клопотання вказав, що він засуджений до довічного позбавлення волі 06 січня 2005 року по кримінальній справі № 1-3105 вироком апеляційного суду Дніпропетровської області. На сьогоднішній день він відбув 18 років 06 місяці довічного позбавлення волі в умовах тримання максимального рівня безпеки. Просить звільнити його від покарання у вигляді довічного позбавлення волі умовно достроково або змінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яку. Визначити відбутий строк можливого перегляду його покарання для повторного перегляду, а також вказати чіткі критерії на основі яких може бути такий перегляд.
Вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу.
З поданого клопотання вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року до довічного позбавлення волі.
Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетрвська від 05 грудня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , етапували із ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» Міністерства юстиції України до Дніпропетровського УВП УДПСУ в Дніпропетровській області, для подальшої його доставки у судові засідання до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду його заяви про перегляд справи за ново виявленими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КВК України органами виконання покарань є: Державний департамент України з питань виконання покарань, його територіальні органи управління, кримінально-виконавча інспекція. 2. Установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії). 3. Кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (далі - виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (далі - виправні колонії). 4. Виправні колонії поділяються на колонії мінімального, середнього і максимального рівнів безпеки. 5. Виправні колонії мінімального рівня безпеки поділяються на колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання і колонії мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання. 6. У межах, визначених цим Кодексом та законами України, виконання кримінальних покарань також здійснюють Державна виконавча служба, військові частини, гауптвахти і дисциплінарний батальйон. 7. Територіальні органи управління, кримінально-виконавча інспекція, арештні доми, виправні центри, виправні та виховні колонії організовуються і ліквідуються Державним департаментом України з питань виконання покарань, а військові частини, гауптвахти і дисциплінарний батальйон - Міністерством оборони України.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 150 КВК України, засуджені до довічного позбавлення волі відбувають покарання: чоловіки - у секторах максимального рівня безпеки виправних колоній середнього рівня безпеки та виправних колоніях максимального рівня безпеки.
Законодавцем визначено місце розгляду питань, визначених ст. 81 та ст. 82 КК України, а саме за місцем відбування покарання, оскільки під час розгляду зазначених категорій справ підлягає дослідженню матеріали які б могли дати суду повне уявлення про особу засудженого та відображають процес його виправлення. При цьому, заслуховується посадова особа місця відбування покарання, яка може надати відповідну характеристику за весь час відбування покарання. Тобто, отримати таку інформацію можливо лише в місці постійного відбування покарання засудженим.
Тимчасовий характер перебування засудженої особи в слідчому ізоляторі позбавляє суд можливості виконати вимогу закону, повно та всебічно дослідити відомості про особу засудженого, опитати представника установи.
В свою чергу, засуджена особа, яка тимчасово переведена до іншої установи виконання покарань для проведення процесуальних дій, має право звернутися до суду в межах територіальної юрисдикції якого особа відбуває покарання.
При цьому розгляд зазначеного питання може відбуватись в дистанційному режимі, тобто в режимі відеоконференції.
Згідно копії листа Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» від 14 лютого 2020 року за вих. № 4/5-3032 засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань № 3».
Засуджений відбуває покарання в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань № 3» і на даний час тимчасово прибув до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», для участі в розгляді заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.
Слід зазначити, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання або заміну покарання більш м`яким було відмовлено, у зв`язку з непідсудністю Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська. Дана ухвала суду набрала законної сили 24 лютого 2020 року.
Таким чином аналогічне клопотання засудженого ОСОБА_3 вже було предметом розгляду Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
З урахуванням викладеного, оскільки ОСОБА_3 не відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, суд позбавлений можливості розглянути по суті його клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну покарання на більш м`яке.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81,82 КК України, КВК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну покарання на більш м`яке відмовити, роз`яснивши йому право звернутися з даним клопотанням до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Строк апеляційного оскарження ухвали суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1