Справа № 307/2010/19
Провадження № 1-кп/307/691/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000380, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, сезонного робітника, інваліда 2-ї групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.04.2019 р., близько 15-ї год., ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, проник до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , звідки викрав велосипеди з написом «ARDIS ROCKBOY», вартістю 2300 грв., та з написом «SPYCY VILLIGER», вартістю 2473 грв., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 4773 грв.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що критичного дня він прийшов до будинку своєї знайомої ОСОБА_4 . Побачивши що її немає вдома вирішив викрасти велосипеди, які знаходилися в підвальному приміщенні. Точно не пам`ятає як забирав велосипеди. Приблизно через 20-30 хвилин після того як викрав другий велосипед зустрів свою матір і вони повернули потерпілій обидва велосипеди.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 22.04.2019 року, біля 15-ї години вона була відсутня. У будинку знаходилася її донька, яка бачила як обвинувачений сів на їхній велосипед та поїхав у напрямку центру смт. Буштино. Потім його мати привезла велосипеди.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України доведена повністю.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого ним кримінального правопорушення, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та оглядом матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, і показанням потерпілої суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував потерпілій завдану шкоду, є інвалідом 2-ї групи; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
З обвинувального акту вбачається, що витрати на проведення під час досудового розслідування товарознавчої експертизи становлять 1256.08 грв.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 витрат за проведення експертизи в дохід держави в сумі 1256.08 грв.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 повторно не обирався.
Речові докази: велосипед з написом «ARDIS ROCKBOY», та велосипед з написом «SPYCY VILLIGER» - залишити у потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп. за проведення експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1