Справа № 495/1238/20
Номер провадження 1-кп/495/408/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001238 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Старокозаче Білгород-Дністровського району, Одеської області, працюючого за наймом, не одруженого, раніше судимого:

- 27.10.2010 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 186 ч. 3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 12.04.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 11.09.2013 року Білгород-Дністровським міськрайоним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 296 ч. 4, 70, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 12.06.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 04 червня 2019 року, приблизно о 07 годині 35 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , та у нього виник корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майно шляхом його таємного викрадення. Після чого він переліз через паркан вищевказаного домоволодіння.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, з метою таємного викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 шляхом зриву дерев`яних дверей з петель, проник до горища домоволодіння АДРЕСА_2 . Перебуваючи на горищі, обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав алюмінієвий сосуд (бідон) ємкістю 30 літрів, вартістю 410 гривень 00 копійок, розкладачку (розкладне ліжко), вартістю 160 гривень 00 копійок та побутовий газовий балон ємкість 42 літри, вартістю 310 гривень 00 копійок, що належали ТОВ «ПРОМИСЛОВО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ШАБО».

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , з викраденим майновий переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 та з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене, на свою користь, тим самим спричинив ТОВ «ПРОМИСЛОВО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ШАБО» матеріальну шкоду у розмірі 880 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 04.06.2019 приблизно о 07.35 годині, він скоїв крадіжку з будинку АДРЕСА_2 , а саме переліз через паркан, де у дворі він викрав газовий балон. Далі він шляхом зриву дерев`яних дверей з петель, проник до горища домоволодіння викрав алюмінієвий бідон та розкладачку. Після чого з місця скоєння злочину зник та здав викрадене на металобрухт. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що не буде більш вчиняти злочини.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість, знов скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічні злочини, маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, знов вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, враховуючи його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, а також враховуючи думку представника потерпілого, який у своїй письмовій заяві вказав, що до обвинуваченого будь-яких претензій не має, цивільний позов заявляти не буде та просить покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, за змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами) у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2017 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 1570грн.

Речові докази: DVD+R диск з відео файлами з камер зовнішнього спостереження за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при кримінальному провадженні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати засудженому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання та направлення для відбування покарання.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 1570грн

Речові докази: DVD+R диск з відео файлами з камер зовнішнього спостереження за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при кримінальному провадженні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1