Справа №487/946/20
Провадження №1-кс/487/1875/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000960 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором третього відділу управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000960, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на предмети, які вилучені під час проведення 13.03.2020 огляду салону автомобіля марки «Лексус ЛХ 570», д.р.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Овідіопольська, буд. 1/3, а саме: електричні проводи білого кольору, пристрій чорного кольору розміром приблизно 3 см. X 2 см., у якому вмонтовано сім карту мобільного оператору зв`язку ТОВ «лайфселл» з написом « НОМЕР_2 » та напис зроблений від руки «GSM», пристрій чорного кольору розміром приблизно 2 см. X 2 см., пристрій чорного кольору розміром приблизно 1 см. X 2 см.
Підставою для внесення клопотання є те, що зазначені предмети та сім картка мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені. Крім того з метою встановлення походження вказаних пристроїв необхідно призначити відповідне експертне дослідження (експертизу).
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000960 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невідомі особи останні місяці слідкують за нею, у своєму автомобілі вона виявила невідомі пристрої, які можливо здійснюють запис її розмов під час перебування у салоні автомобіля.

Допитана як свідок 10.01.2020 ОСОБА_5 показала, що приблизно у листопаді 2019 року її допитував як свідка слідчий прокуратури Одеської області ОСОБА_6 за фактом начебто вимагання та отримання неправомірної вигоди співробітниками управління по торгівлі людьми Одеської області. При цьому вона начебто допомагала одному із співробітників поліції в вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від дівчат, які надають інтимні послуги. Також повідомила, що приблизно два роки тому назад вона була заявником відносно осіб, які займались звідництвом та вони були у подальшому затримані співробітниками поліції. Під час допиту та спілкування зі слідчим ОСОБА_6 я зрозуміла, що супроводжують кримінальне провадження співробітники Одеського управління ДВБ Національної поліції України та повістку про виклик їй особисто вручав співробітник управління.

Також наголосила, що приблизно три-чотири місяці тому назад вона перебувала у салоні краси у центрі міста Одеси та вийшовши з нього підійшла до свого автомобіля марки «Лексус ЛХ 570», д.р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору та побачила, що двері автомобіля відчинені, однак із автомобіля нічого не викрадено. На той час вона цьому факту не надала уваги, але на даний час вона розуміє, що співробітники УВБ могли поставили їй обладнання з метою прослуховування моїх розмов.

Надалі, у листопаді 2019 року о 18:00 год. вона перебувала у медичному центрі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 25 та вийшовши з процедур побачила, що двері її автомобіля марки «Лексус ЛХ 570», д.р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору відчинені. Оглянувши салон свого автомобіля вона побачила, що грошові кошти у розмірі 1000 доларів, які перебували у підлокітнику викрали. З цього приводу вона не зверталась до правоохоронних органів, так як розуміє, що діяли професіонали та їх знайти ніхто не зможемо, так як працював так званий «сканер». Окрім того додала, що у автомобілі на той час перебував «Макбук», вартістю приблизно 2500 доларів США, дорогі парфуми, окуляри та інші предметі, однак особа, яка проникла до салону мого автомобіля їх не взяла, що може свідчити про те, що до салону проникли не з метою викрадення речей, а щось встановити у салоні, скоріш за все обладнання для прослуховування її розмов під час перебування у салоні автомобіля.

Також приблизно три місяці назад їй зателефонували з охоронного агентства, якє здійснює охорону моєї квартирі та повідомили, що моїй квартирі перебувають сторонні особи, а саме спрацював датчик на рух у квартирі. Вона відразу приїхала та побачила, що біля квартири перебували охоронці, жінка, яка представилась робітником рієлторського агентства та чоловік, який сказав, що він потенційний клієнт на квартиру. Вони повідомили, що випадково потрапили до її квартири, так як замки від вхідних дверей вони не змінювали з моменту заселення до квартири, то просто відпустили вказаних осіб. Згодом їй знову зателефонували з охоронного агентства та повідомили, що хтось ходить по квартирі та намагаються вести секретний код безпеки на приладі, який встановлений у квартирі. Через 15 хвилин вона приїхала та побачила, що двері квартирі зачинені та нікого немає біля квартирі. Після чого вона зайшла до квартирі, то побачила, що двері балкону були відчинені, тому у неї є всі підстави вважати, що сторонні особи, можливо співробітники Одеського управління ДВБ, перебували у її квартирі та можливо встановили обладнання для прослуховування її розмов, а можливо вони тимчасово забирали її речі, наприклад ключі від квартири, автомобіля.

Надалі, 13.03.2020 слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві за участю двох понятих, співробітника УСБУ в Одеській області проведено огляд її автомобіля марки «Лексус ЛХ 570», д.р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору у приміщенні боксу станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Овідіопольська, буд. 1/3.

Під час проведення огляду виявлено та вилучено у стелі салону автомобіля біля підсвітки салону, невідомі електричні проводи білого кольору, при цьому вони були запаяні та видно було, що вони вмонтовані додатково та нещодавно. Окрім того виявлено та вилучено пристрій чорного кольору розміром приблизно 3 CM. X 2 см., у якому вмонтовано сім карту мобільного оператору зв`язку ТОВ «лайфселл» з написом « НОМЕР_2 » та напис зроблений від руки «GSM», пристрій чорного кольору розміром приблизно 2 см. X 2 см., пристрій чорного кольору розміром приблизно 1 см. X 2 см.

Зазначені предмети та сім картка мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені.

Крім того з метою встановлення походження вказаних пристроїв необхідно призначити відповідне експертне дослідження (експертизу).

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000960 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на предмети, які вилучені під час проведення 13.03.2020 огляду салону автомобіля марки «Лексус ЛХ 570», д.р.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Овідіопольська, буд. 1/3, а саме: електричні проводи білого кольору, пристрій чорного кольору розміром приблизно 3 см. X 2 см., у якому вмонтовано сім карту мобільного оператору зв`язку ТОВ «лайфселл» з написом « НОМЕР_2 » та напис зроблений від руки «GSM», пристрій чорного кольору розміром приблизно 2 см. X 2 см., пристрій чорного кольору розміром приблизно 1 см. X 2 см.
Місцем зберігання вказаних речей і документів визначити камеру зберігання речових доказів Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1