Справа № 761/622/20
Провадження № 1-кс/761/1180/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 126 58 від 26.12.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 126 58 від 26.12.2019ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.00 год. 25.12.2019 підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на платформі № 35 автостанції «Київ» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, скориставшись безпорадним станом гр. ОСОБА_6 , який спав, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з кишені ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1 500 Євро., 600 доларів США та 1 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У ході проведення обшуку 27.12.2019 у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено 2 100 Євро та 1 100 грн.

Постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 27.12.2019 зазначені вище грошові кошти визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на те, що вказане майно є предметом кримінально протиправних дій, слідчий просив накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець тимчасово вилученого майна, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вищезазначених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи наявність на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим доведено, що майно, на яке ініційоване накладення арешту, є предметом кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно є предметом вчиненнязлочину та містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 126 58арешт на грошові кошти 2 100 Євро та 1 100 грн., які вилучені в ході проведення 27.12.2019 обшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1