Справа № 554/148/20
Дата документу 03.07.2020
Провадження 1-кп/554/183/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000101 від 14.11.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, працюючого водієм ПАТ «Подоляка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу під час мобілізації та проходячи її в умовах особливого періоду, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за мобілізацією, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. 07.08.2017 року він самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 , направившись до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , чим за час незаконної відсутності в частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину.
Надалі ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від військової служби, добровільно, з власної ініціативи 14.11.2019 прибув до військової прокуратури Полтавського гарнізону, де заявив про себе як військовослужбовця.
За таких обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу під час мобілізації та проходячи її в умовах особливого періоду, 07.08.2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 , направившись до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення з зізнанням.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без обмеження або позбавлення волі, особа не становить високої небезпеки для суспільства.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин, за місцем проживання він характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій, офіційно працевлаштований, на обліку в лікаря нарколога, - психіатра не перебуває, здоровий.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, при призначенні покарання, враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин, характеристику його особи, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, наявність кількох пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку про необхідність перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин та призначити покарання у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Речові докази, процесуальні витрати в цьому кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Октябрський районний суд м.Полтави.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1