ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 0001974 від 23.04.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який неофіційно працює різноробочим, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей 2010 та 2012 р.н., раніше судимого Жовтневим районним судом м. Харкова 2017 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:

20.04.2017 року (у невстановлений час), ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно прийшов до гаражного приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів від гаражу, які йому були ввірені на період проведення ремонтних робіт , проник до гаражного приміщення, з якого викрав майно, яке було передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_6 .

Під час вчинення злочину, ОСОБА_5 викрав чавунну ванну вартістю, відпоавдно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2030 від 05.05.2017 року 360 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим гр. ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 360 грн.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними та протиправними діями, скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій. За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії за ч.1 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна.

Потерпілим від кримінального провадження є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Потерпілим цивільний позов не заявлено.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства і ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. І саме таке покарання обвинуваченому, суд вважає, що буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №2030 від 05.05.2017 року в сумі 296,61 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави витрати за проведення експертизи №2030 від 05.05.2017 року в розмірі 296,61 грн.

Речові докази вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя