Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/395/20
Номер провадження 1-кс/530/168/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому,у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України.

Слідчий Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Миргородської місцевої прокуратури.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим:

-16.10.2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Строк відраховувати з 16.10.2015 року;

-18.11.2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 16.10.2015 року. Остаточно засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Строк покарання відраховувати з 16.10.2015 року.

Звільнений із місця відбування покарання 26.06.2018, на підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчук від 18.06.2018, з не відбутим строком 2 місяці 25 днів.

-07.08.2019 року Котелевським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 1 рік, та маючи не зняті та не погашені судимості знову вчинив умисні злочини проти власності за наступних обставин:

29.03.2020 року близько 21 години ОСОБА_5 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом відчинення незамкнутих дверцят автомобіля марки «Deawoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився поблизу магазину «Сільмаг» в с. Шилівка, вул. Центральна, 82, Зіньківського району, Полтавської області, проник до нього, звідки таємно викрав сонцезахисні окуляри «BETROLLS», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1256/20 від 02.04.2020 року становить 117 (сто сімнадцять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок та ліхтарик марки «BL-C861-T6», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1256/20 від 02.04.2020 року становить 229 (двісті двадцять дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 346 (триста сорок шість) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

Викраденим майном підозрюваний ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , 29.03.2020 року близько 21 години, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом відчинення незамкнутих дверцят автомобіля марки «Mazda - 323» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився поблизу магазину «Сільмаг» в с. Шилівка, вул. Центральна, 82, Зіньківського району, Полтавської області, проник до нього, звідки таємно викрав автомагнітолу «CAR MP3 RECEIVER, Model:8506D», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1256/20 від 02.04.2020 року становить 357 (триста п`ятдесят сім) гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.

Викраденим майном підозрюваний ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.177 ч.1 п.1,3,5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на свідка;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання за вчинення середньої тяжкості злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Крім того, слідчий вважає, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.
В судовому засіданні, слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та прокурор Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримали та просили його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_5 просив вибрати запобіжний захід не з позбавленням волі, свою вину не визнав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 30.03.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 01.04.2020 року в ході якого було виявлено та вилучено викрадені речі;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.03.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.04.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.04.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.04.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2020 року та від 21.04.2020 року, згідно який вказав, як ОСОБА_5 вчинив злочини а потім підкинув викрадене;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.04.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.04.2020 року;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1256/20 від 02.04.2020 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 21.04.2020 року, згідно який вказав, а потім показав як ОСОБА_5 вчинив злочини а потім підкинув викрадене;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.04.2020 року.

- речовими доказами, а саме сонцезахисними окулярами марки «BETROLLS», ліхтариком марки «BL-C861-T6», авто-магнітолою марки «CAR MP3 RECEIVER, Model:8506D»;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 ..

Вироком Котелевського районного суду, Полтавської області від 07.08.2020 року, згідно з яким ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком, відповідно до ст. 75 КК України 1 рік.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_15 обвинувачується в зберіганні та збуті особливо небезпечних засобів на території Зіньківського району, Полтавської області що є тяжким кримінальним правопорушенням тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому зобрання підозрюваному біль м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_5 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час в зв`язку із проведенням в Україні антитерористичної операції та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до ст.307 ч.2 КК України передбачено покарання від шести до десяти років. Згідно ст. 12 КК України, даний злочин віднесено до тяжких злочинів. Належне йому майно достатнє для сплати застави при його реалізації відсутнє, обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного середньої тяжкості злочинів, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України, вчинив злочин під час іспитового строку.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_5 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обовязків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст. ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 193,196-197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 області українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому,у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят ) днів.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з часу затримання з 13 травня 2020 року по 11 липня 2020 року.

При внесенні застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_5 підлягає звільненню під заставу.
Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_5 у сумі 101350 грн. (сто одна тисяча триста п`ятдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому, або застоводавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:на нього покладаються обовязки передбачені п.п. ,2,3,5,6 ч.5ст.194 КПК України:

- з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1