Справа № 149/726/20
Провадження №1-кп/149/102/20
Номер рядка звіту 254
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

04.05.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськарйонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000060 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробки Каховсього району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючиого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів) будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення умисного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів, без мети збуту, восени 2019 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, на звалищі поблизу с. Сальниця Хмільницького району знайшов дико ростучу рослину коноплі, яку зірвав, таким чином незаконно придбав, та у подальшому переніс її до будинку, який перебуває у його користуванні, що знаходиться у АДРЕСА_2 , де висушив придбану рослину природним способом і руками подрібнив, тобто незаконно виготовив та довів до стану можливого для вживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, де у подальшому розмістив її у кімнатах вказаного будинку для подальшого вживання та зберігання без мети збуту.

У подальшому, працівниками Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 19.02.2020 в ході проведення санкціонованого обшуку території домомоволодіння, а саме у будинку, що знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції при вході у будинок виявлено та вилучено частини полімерної пляшки із наперстком та у кімнатах будинку виявлено та вилучено речовину рослинного походження у подрібненому вигляді.

Відповідно до висновку експерта № 368 від 03.03.2020 вилучена у ОСОБА_4 під час санкціонованого обшуку речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 23,95 г. Також, відповідно до вказаного висновку експертизи, на внутрішніх поверхнях двох фрагментів полімерних пляшок та на фрагменті корка, який вкладений металевий наперсток виявлено речовину темно коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний накротичний засіб обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,164 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» («Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1»,) канабіс та екстракт канабісу віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 вага вилученого у ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу становить більш ніж невеликий розмір, що підлягає кримінальній відповідальності, а вага вилучених наркотичних засобів екстракту канабісу становить менше ніж невеликий розмір.

30.03.2020 року між прокурором Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 309 КК України, призначення покарання у виді штрафу в дохід держави та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, тому є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені частиною четвертою ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України, пом`якшує вину обвинуваченого у скоєнні даного злочину є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують вину обвинуваченого - відсутні.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз під час досудового слідства підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.
Керуючись ст. ст. 369, 370-374, 469, 472 475, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2020 року, укладену між прокурором Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, витрати за проведення експертизи № 368 від 03.03.2020 року, в розмірі 1884,12 грн.

Речові докази, а саме: наркотичний засіб канабіс, загальною масою 23,95 г., фрагменти стебел рослини коноплі - 365, 8 г., фрагменти полімерних пляшок та наперсток, на поверхнях яких наявне нашарування наркотичного засобу екстракту канабісу, загально масою 0,164 г., які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1