Справа № 302/422/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/304/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2020 року задоволено погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання заступника начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 липня 2020 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 05 травня 2020 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень. Відповідно до клопотання, 04 травня 2020 року приблизно о 15.30 годин, водій ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Дружби в с. Колочава, Міжгірського району Закарпатської області, в напрямку кінця вулиці, де на дорозі наявна дорожня розмітка та по краях з обох сторін наявні узбіччя, у світлу пору доби, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась узбіччям вулиці, у попутному з ним напрямку. Внаслідок наїзду ОСОБА_10 отримала такі тілесні ушкодження : ЗЧМТ, перелом скроневої кістки з переходом на тім`яну кістку; закритий перлом лівої очниці; відкритий перелом кісток носа ЗТТК; забій грудної клітки; забій грудного та поперекового відділу. Вчинивши наїзд ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, зник з місця події, після чого допустив зіткнення із електричною опорою, що знаходилась на відстані 700 метрів від місця наїзду на пішохода. Після цього, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Дружби в населеному пункті с. Колочава, Міжгірського району Закарпатської області, достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на пішохода ОСОБА_10 за наведених вище обставин, поставивши потерпілу в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху України : (Водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г", відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо- транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), з метою уникнення від кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не вжив заходи щодо надання потерпілій медичної допомоги та транспортування її до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, завідомо залишивши у небезпеці, втік із місця пригоди. У клопотанні також вказується на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.05.2020, у ході якого зафіксовані обставини ДТП; протоколом допиту безпосередніх свідків події ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 05.05.2020; довідкою з Міжгірської РЛ про діагноз стаціонарного хворого ОСОБА_10 , в якої виявлено ЗЧМТ, перелом скроневої кістки з переходом на тім`яну кістку; закритий перлом лівої очниці; відкритий перелом кісток носа ЗТТК; забій грудної клітки; забій грудного та поперекового відділу; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_6 , виявлено 1.8 % проміле алкоголю. Для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілу, які безпосередньо проживають в с. Колочава, Міжгірського району, перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини через своїх знайомих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може порушити будь-який із вищеперерахованих процесуальних обов`язків, так як раніше вже неодноразово судимий та щодо нього обиралась міра запобіжного заходу, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від слідства та суду, слідчий просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування доводів слідчий також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання і надалі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та вчиняти нові умисні злочини, а також на те, що у кримінальному провадженні досудове розслідування не закінчено й існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій, яким підозрюваний може перешкодити, у тому числі, призначення відповідних судових експертиз. Тому слідчий вважає, що, застосувавши інший, більш м`який, запобіжний захід, неможливо запобігти ризикам, викладеним у клопотанні, а саме; можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, експертів, спеціаліста у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань та відмови від них, шляхом умовлянь, погроз, залякувань, не виключаючи спроби підкупу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. У клопотанні слідчий також посилається на дані про особу підозрюваного : стан здоров`я його є задовільним, офіційно ніде не працює, є раніше судимою особою за середньої тяжкості та тяжкі злочини, у тому числі, був засуджений Сколівським районним судом до реальної міри покарання, будучи звільненим після відбування покарання, порушував правила перебування під час адміністративного нагляду, за що також був засудженим Сколівським районним судом Львівської області за ст. 395 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.05.2017 був засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, який не сплатив, при цьому, неодноразово виїжджав на сезонні роботи до Чеської Республіки, уникаючи зустрічі з працівниками Міжгірського районного сектору з питань пробації та не являвся на неодноразові їх виклики, за що поніс покарання за ч. 1 ст. 389 КК України й був звільненим Міжгірським районним судом 01.07.2019 від сплати штрафу із застосуванням до нього цим же судом 26.03.2019 акту амністії. Враховуючи наведене, слідчий вважав, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства та суду, виїхавши за кордон, маючи документи для виїзду за кордон. Тому просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, вину визнає, усвідомлював свої дії та їх наслідки. Ризики, які суд враховує при обранні запобіжного заходу - переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Слідчий суддя, врахувавши обставини вчиненого, наслідки такого, вважає, що застосування іншого запобіжного заходу буде недоцільним та недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому, клопотання слідчого задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що підозрюваний є несудимою особою, оскільки попередні судимості у нього погашені, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не повинен брати до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у випадку визнання його винним. Вважає, що наведені ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, і можуть бути забезпечені цілодобовим домашнім арештом із покладенням на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого із урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 враховується те, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення її розгляду на інший день або бажання підозрюваного бути присутнім при розгляді апеляційної скарги до апеляційного суду на момент такого розгляду не надходило; в ході розгляду апеляційної скарги участь приймав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо апеляційного розгляду без участі його підзахисного.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приймали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.05.2020; рапортом чергового СРПП Міжгірського відділення поліції ОСОБА_13 від 04.05.2020; рапортом заступника начальника СВ Міжгірського відділення поліції ОСОБА_14 від 04.05.2020; висновком про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння від 04.05.2020; довідкою про госпіталізацію ОСОБА_10 в Міжгірську районну лікарню від 04.05.2020; протоколом огляду місця ДТП та транспортного засобу від 04.05.2020; схемою місця ДТП від 04.05.2020; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 від 05.05.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.05.2020, та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 05.05.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень. При цьому, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), і вважає, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчим суддею належним чином враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та покарань, які передбачені за вчинення цих злочинів від 3 до 8 років позбавлення волі, конкретні обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, дані про особу підозрюваного раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно ніде не працює.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не доведено, що наведені ризики, на які посилається прокурор, не можуть бути забезпечені цілодобовим домашнім арештом з покладенням на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний на даний час є несудимим, так як попередні судимості у нього погашені, і що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не повинен брати до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у випадку визнання його винним, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам.

Не спростовують таких висновків і позитивна характеристика ОСОБА_6 за місцем проживання та дані про його сімейний стан.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 призвели до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, залишенням потерпілої в безпорадному та небезпечному для життя стані, особою, яка поставила потерпілу у такий стан, та із залишенням місця події, при цьому, маючи можливість для надання підозрюваним допомоги.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, а також на те, що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, і що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалах наявні докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних під час її розгляду, колегією суддів не встановлено.

Строк дії ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено слідчим суддею відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 02 липня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: