КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Автономній Республіці Крим, є громадянином України, одружений, з середньою освітою, має доньку 2008 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 294КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення Управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2020 року включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення Управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Захисник посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру та неповноту доданих до клопотання доказів, які не підтверджують правову кваліфікацію дій, які інкримінуються ОСОБА_6 , оскільки грунтуються на непослідовних показаннях потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є зацікавленими особами, та показаннях свідка ОСОБА_10 , які, на думку сторони захисту, є такими, що є обмовляють підозрюваного .

Посилаючись на усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема на те, що висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного, поведінки останнього під час розслідування кримінального правопорушення та під час попередніх розслідувань, сторона захисту вказує на безпідставність застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу, враховуючи характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_6 , який є раніше не судимим, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також має численні заохочення та нагороди.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчими Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000597 від 13 квітня 2018 року за підозрою ОСОБА_6 у створенні злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, участі у ній та участі у злочинах, вчинюваних нею, а саме, в організації масових заворушень, що супроводжувалася насильством над особою, знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України.
20 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України.
03 лютого 2020 року прокурор звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року задоволено вказане клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2020 року включно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею в цілому дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором у клопотанні та у судовому засіданні, та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.04.2018; протоколом огляду місця події від 13.04.2018 з додатками; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.04.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.04.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.11.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.12.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.05.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.05.2018; рапортом заступника начальника відділу УКР ГУ НП в Херсонській області від 05.01.2020; рапортом інспектора чергової частини Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУ НП в Херсонській області від 04.05.2018; заявою ОСОБА_8 від 04.05.2018; рапортом про прийняте повідомлення про злочин від 04.05.2018; протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2018; заявою ОСОБА_15 про початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення від 04.05.2019; довідкою Херсонської обласної клінічної лікарні №1625 від 04.05.2018; заявою Олешківської районної ради Херсонської області від 08.05.2018 про вчинення кримінального правопорушення; висновком експерта №396/566 від 09.01.2020; висновком експерта №4 від 09.01.2020; висновком експерта №1 від 09.01.2010.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

При цьому, ЄСПЛ зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не є учасником інкримінованих йому дій, а підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обгрунтована лише показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є зацікавленими особами, та показаннями свідка ОСОБА_10 , який обмовляє підозрюваного, не є безумовною підставою для визнання висунутої підозри необгрунтованою, оскільки такі твердження підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Також, як вважає колегія суддів, особлива тяжкість деяких інкримінованих підозрюваному злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Крім цього, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, впливати на інших учасників кримінального провадження, свідків та потерпілих.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_16 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_17 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства, та диспозиції статтей кримінальних правопорушень, у вчинення яких підозрюється ОСОБА_6 , передбачають вчинення умисних дій, що супроводжуються насильством над особою.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо наявності у підозрюваного позитивних характеристик, постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків та наявності неповнолітньої дитини на утриманні, то вони не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та не свідчать про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів також не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення Управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1591/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_19
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1