Справа № 211/1310/20
Провадження № 1-кс/211/267/20
У Х В А Л А
іменем України
В обґрунтування клопотання зазначив, що 02.03.2020 до ВП на ст. Кривий Ріг - Головний КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що біля залізничного перегону ст. Кривий Ріг-Головний-ст. Східно-Сортувальна в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу виявлено легковий автомобіль марки «Volkswagen Caddy» під керуванням працівника «Арселор Міттал Кривий Ріг» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 , в багажнику якого виявлено деталі до робочої техніки без відповідних документів. Виїздом слідчо-оперативної групи та проведенням огляду місця події вказана заява повністю підтвердилась. Власником автомобіля згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вивялені в багажнику його автомобіля деталі до робочої техніки будь-яких супровідних документів не мають. Біля автомобіля були виявлені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. В ході проведення огляду вищезазначений легковий автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі до автомобіля, та деталі, що були у багажнику, вилучені. В ході проведеного досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" таємно, незаконно в порушення чинного законодавства скоїв крадіжку деталей до техніки з території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та намагався вивезти їх за допомогою свого автомобіл. Тож деталі до робочої техніки є предметом кримінального правопорушення, автомобіль- знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, а також з метою в подальшому відшкодування завданого майнового збитку внаслідок незаконних дій з майном, забезпечення необхідних процесуальних дій, прокурор просить накласти арешт на вказане майно, тим самим позбавити зацікавлених осіб можливості знищити, змінити відомості, які несуть в собі вказані речі та документи, і унеможливити уктриття знаряддя, предмету вчинення злочину та речових доказів під час досудового розслідування та судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому.
Третя особа - ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_7 подали заяву про розгляд справи у відстність, захисник надав висьмові заперечення, відповідно до яких вважає, що інформація, викладена в клопотанні є суперечливою та фактично відсутні відомості про перевезення автомобілем деталей без супровідних документів (в одному випадку зазначено, що деталі вантажились ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в іншому - що перевезолись). Крім того, не встановлено потерпілої особи, а отже відсутня подія кримінального правопорушення. Автомобіль не визнано речовим доказом. ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим, а тому безпідставні посилання прокурора також на обгрунтування мети подальшого відшкодування завданого матеріального збитку.
Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
З проколу огляду від 02.03.2020 року вбачається, що на території полоси відводу залізничного перегону ст. Кривий Ріг-Головний-ст. Східно-Сортувальна в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу оглянуто та вилучено транспортний засіб- легковий автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 , ключів від вищевказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та деталі (а.с. 7-8).
В клопотанні арешт майна обґрунтовується метою забезпечення збереження речових доказів, та відшкодування матеріальної шкоди.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів, у повній мірі узгоджуються із приписамиКПКта предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки тимчасово вилучені речі відповідають критеріям, передбаченимст. 98 КПК Україниу кримінальному провадженні та які мають доказове значення.
Разом з тим, визначаючи спосіб накладення арешту на майно, а саме заборони права користування транспортним засобом, тим самим прокурор обмежує власника його користуванням та розпорядження, що є найбільш обтяжуючим способом, який є неспівмірним з завданням даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 11ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 4ст. 173 цього кодексу, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На думку слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено, що збереження автомобіля можливе виключно у випадках заборони його користування та розпорядження.
З урахуванням викладеного, слідчий судді вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та слід визначити спосіб накладення арешту на автомобіль, шляхом заборони їх відчуження та розпорядженя, без обмеження у праві користування. У цьому випадку ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу арешту не підлягаютью
На думку слідчого судді, такий спосіб арешту цього майна в найбільшій мірі відповідає потребам досудового слідства та є найменш обтяжливим для його власника.
Крім того посилання в клопотанні на арешт вказаного майна з метою відшкодування шкоди слідчий суддя вважає безпідставним,оскільки відповіднодо ч.6ст.170КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В даному випадку прокурор зазначив, що до цього часу не отримано відомостей від ПАТ "АрселорМіттал Крививй Ріг", що до підтвердження належності майна та його вартості, на яке просять накласти арешт, а крім того в такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а ОСОБА_5 таким не є.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309 КПК України,-
Клопотання прокурора - задовольнити частково.
З метою збереження речових доказів накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, без обмеження у праві користування, на майно: легковий автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , який передати йому для зберігання.
З метою збереження речових доказів накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на деталі до робочої техніки, вилучені в ході огляду місця події до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.
В решті клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1