Справа № 554/3375/20
Дата документу 10.06.2020
В И Р О К
Іменем України

10 червня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0003386 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, судимого

24 грудня 2010 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 7 березня 2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців і 2 дні

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

23 листопада 2019 року, близько 01 год. 15 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кафе «Вікма», що по вул. 23 Вересня, 2-б в м. Полтава, діючи умисно, наніс не менше ніж два удари предметом схожим на ніж потерпілому ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних ран задньої поверхні тулубу та живота, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1130 від 20 грудня 2019 року кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Наголосив, що він дійсно наніс удари ножем потерпілому, але цього не хотів, так як у нього конфлікт в кафе був з іншими особами. В процесі цього конфлікту він дістав ніж і ним розмахував в напрямку осіб, які там знаходились і розумів, що може спричинити тілесні ушкодження, що і трапилось, хоча цього він не хотів. Особисто з потерпілим у нього в кафе ніякого конфлікту не було і останній щодо нього ніяких протиправних дій не вчинював.

Про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_4 дав аналогічні показання, наголосивши, що він дійсно не конфліктував з обвинуваченим, а просто знаходився поруч з особами, у яких з останнім відбувалася сварка. В процесі цієї сварки обвинувачений наніс йому два удари ножем, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Позиції учасників судового розгляду

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на два роки з звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України з іспитовим строком на два роки.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати. Потерпілий також не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення умисного тяжкого злочину та має не погашену у визначеному законом порядку судимість, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, думку потерпілого, який не наполягає на призначенні йому суворого покарання, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання, а також соціальної реабілітації.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 142 від 3 квітня 2020 рокуОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості.

В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння він будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав.

Наявне у ОСОБА_5 вроджене недоумство є таким, що не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

Під дію ч. ч. 2 і 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом.

На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 785,05 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: складний ніж, каміння зі слідами РБК, - знищити, а джинси, футболку білого кольору, чорний светр, темну кофту, - повернути за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 785,05 грн судових витрат.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1