В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2250/19

Провадження № 1-кп/126/139/2020

"05" березня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000408 від 11.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого оператором ТОВ «Прогрес», раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11.08.2019 біля 15 год. 00 хв. в с. Березівка Бершадського району Вінницької області ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3,6 %о), керуючи мотоциклом «МТ 11» без державного номерного знаку, який належить ОСОБА_5 , рухався з пасажиркою ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому сидінні вказаного мотоциклу. Їдучи по вулиці Центральній с.Березівка, в напрямку центру вказаного села, зі швидкістю 30 км/год., водій ОСОБА_4 , бачачи попереду перешкоду у вигляді насипу ґрунту, який знаходився на правому краю проїзної частини дороги, відволік свою увагу від дорожньої обстановки та допустив наїзд на вказаний насип ґрунту, внаслідок чого відбулося перекидання мотоциклу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла «МТ- 11» ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки з кутом зміщення уламків по ширині, які згідно висновку експерта №133 від 17.09.2019 відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №503 від 26.09.2019 в даній дорожній ситуації, що склалася, водій мотоцикла «МТ-11» ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на перешкоду шляхом термінового?гальмування, з зупинкою мотоцикла «МТ-11» до місця знаходження перешкоди, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001(далі- Правила).

Водій ОСОБА_4 за вищевказаних обставин порушив вимоги Правил, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що, що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, та його позиція не викликає сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що ним вчинено злочини невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано, що обвинувачений умовно позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з урахуванням думки прокурора та потерпілої, а також інформації наявної в матеріалах досудової доповіді, складеної органами пробації, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства. Тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд бере до уваги встановленні під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, а також наслідки вчиненого, дозволяють суду дійти висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання суд вважає необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання.

Арешт, накладений ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 21.08.2019 року на мотоцикл "МТ- 11", без державного номерного знаку слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1099,07 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, мотоцикл підлягає поверненню власнику.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1099,07 грн. (одна тисяча дев`яносно дев`ять грн. 07 коп.) на користь держави.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21.08.2019 року на мотоцикл «МТ-11» без номерного знаку.

Речові докази: мотоцикл «МТ-11» без державного номерного знаку, який передано на зберігання на стоянку для затриманих та арештованих транспортних засобів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - передати власнику - ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1