Провадження №1-кп/748/28/20
Єдиний унікальний № 748/598/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000044 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Доманівка, Іванківського району, Київської області, із базовою середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Ковчин, Куликівського району, Чернігівської області, не одружений, працює ТОВ "СК-Траст", із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця смт Куликівка, Куликівського району Чернігівської області, не одружений, працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_8 , із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,-

В С Т А Н О В И В:
14 січня 2019 року, близько «19» години «00», ОСОБА_4 , разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до будинку АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , з метою забрати особисті речі ОСОБА_4 . Перебуваючи в цьому будинку ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили між собою в попередню змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, спільно та узгоджено, відкрито заволоділи LED телевізором марки «LG» моделі «32LV2500», вартістю 4000 грн, що належить ОСОБА_13 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та щиро розкаюється. Свою вину за ч.3 ст.186 КК України не визнала та показала, що вона з потерпілим перебуває у цивільному шлюбі з 2017 року і по цей час. Проживають вони у будинку потерпілого, по АДРЕСА_2 . 13.01.2019 вони з потерпілим посварилися, тому вона пішла з дому, і в той день не поверталася. 14.01.2019 вона перебувала в гостях, та разом з обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вживала алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, вона запропонувала їм поїхати додому до потерпілого та забрати її речі - одяг, на що ті погодилися. Близько 19-00 години вони приїхали на таксі до потерпілого додому. Вони втрьох зайшли до будинку. Калітку та двері в будинок відкривала вона бо знала як їх відкривати без ключів і проти цього не заперечував потерпілий. Всіх деталей не пам"ятає, але пам"ятає, що в будинку, обвинувачений ОСОБА_7 вдарив потерпілого два рази рукою, і один раз потерпілого вдарила вона ногою, бо була дуже зла на потерпілого. Чому вдарив потерпілого обвинувачений ОСОБА_14 , вона не знає. Коли вона збирала свої речі, у неї випав телефон. Виявивши, що зник телефон, вона спитала у потерпілого, де її телефон, на що той відповів, що не знає та сказав, щоб шукала. Після цього у неї виник умисел забрати у потерпілого телевізор поки той не поверне їй телефон, що вона і сказала потерпілому, і той погодився. Перед тим як їхати до потерпілого ніякої змови у них з обвинуваченими на викрадення речей не було. Вона лише попоросила обвинувачених поїхати з нею до потерпілого так як боялася, що потерпілий може її побити. Телевізор потерпілого відвезли до обвинуваченого ОСОБА_14 . Про скоєне дуже шкодує і просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та щиро розкаюється. Свою вину за ч.3 ст.186 КК України не визнав та показав, що 14.01.2019, ближче до вечора, під час вживання у нього вдома алкогольних напоїв зі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , остання запропонувала їм поїхати до її співмешканця, допомогти їй забрати свої речі, бо вона боїться потерпілого, на що вони погодилися. ОСОБА_4 викликала таксі, і вони поїхали до потерпілого в с. Іванівка. Хвіртку та двері у будинку відкривала ОСОБА_4 . Коли вони зайшли до будинку потерпілого, останній спитав чого прийшли і почав їх виганяти, тому він вдарив потерпілого рукою два рази в область голови після чого потерпілий присів на диван. Потім підійшла ОСОБА_15 і вдарила потерпілого ногою в область голови та пішла збирати свої речі. Він разом зі ОСОБА_16 в цей час стояли у кімнаті, де знаходився потерпілий. Коли ОСОБА_15 збирала свої речі, помітила, що у неї зник телефон. Тому він та ОСОБА_15 сказали потерпілому, що забирають його телевізор замість телефону ОСОБА_15 , а коли той знайде телефон, вони повернуть телевізор. Потерпілий на це погодився і не заперечував щоб вони забрали телевізор. Після цього ОСОБА_15 забрала свої речі, а він зі ОСОБА_16 телевізор, який поклали в машину - таксі, на якій приїхали до потерпілого, і відвезли телевізор додому. А через деякий час приїхали правники поліції, яким добровільно віддали телевізор потерпілого. Про скоєне дуже шкодує і просить суворо не карати.

Аналогічні показання щодо подій, які відбувались 14 січня 2019 року давав обвинувачений ОСОБА_7 і під час проведення слідчого експерименту, що відбувся 15 січня 2019 року ( т.1 а.п.205-208).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та щиро розкаюється. Свою вину за ч.3 ст.186 КК України не визнав та показав, що 14.01.2019 він, ОСОБА_17 та ОСОБА_7 вживали алкогольні напої. ОСОБА_15 їм повідомила, що посварилася зі своїм співмешканцем і їй потрібно забрати свої речі - одяг та телефон, але вона сама боїться до нього їхати. Вони домовилися поїхати до потерпілого разом та забрати одяг ОСОБА_15 та мобільний телефон. До потерпілого приїхали на таксі. Хвіртку та двері в будинок відкривала ОСОБА_15 , але як, він не пам"ятає. Коли вони зайшли в будинок, там був потерпілий. Яка між ними відбулася розмова він не пам"ятає так як був дуже п"яний, але запам"ятав як ОСОБА_14 наніс потерпілому два удари рукою в область голови, а потім ОСОБА_15 - один удар ногою також в область голови. Після цього ОСОБА_15 пішла збирати речі в іншу кімнату, а вони з ОСОБА_14 залишилися у кімнаті, де знаходився потерпілий. Потім між ОСОБА_15 та потерпілим відбулася розмова з приводу мобільного телефону ОСОБА_15 , що саме вони говорили він не пам"ятає. Лише пам"ятає, що ОСОБА_15 просила потерпілого віддати їй телефон. Потім хтось із них трьох запропонував забрати взалог телевізор потерпілого, на що потерпілий погодився. Після цього він з ОСОБА_14 забрали телевізор та віднесли до машини - таксі, яка чекала на них біля двору потерпілого. Потім повернулися додому, телевізор віднесли у хлів та продовжили гуляти. Через деякий час хтось зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що до батьків ОСОБА_18 приїхали працівники поліції. Про скоєне дуже шкодує і просить суворо не карати.

Аналогічні показання щодо подій, які відбувались 14 січня 2019 року давав обвинувачений ОСОБА_6 і під час проведення слідчого експерименту, що відбувся 15 січня 2019 року ( т.1 а.п.202-204).

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що обвинувачена ОСОБА_15 його співмешканка, з якою вони проживали разом два роки до 14.01.2019 і на даний час також разом проживають. Напередодні 14.01.2019 вони з ОСОБА_15 посварилися і вона пішла з дому. 14.01.2019 в будинок зайшла ОСОБА_18 та обвинувачені ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , яких він раніше не бачив. В ОСОБА_18 від будинку ключів не було, але в них була домовленість як відкривати двері коли не має ключів. Зайшовши в будинок 14.01.2019, ОСОБА_18 йому сказала, що прийшла за своїми речами та пішла збирати речі, проти чого він не заперечував. Коли та збирала речі він в обвинуваченого ОСОБА_14 спитав чого той прийшов, на що ОСОБА_14 вдарив його два рази рукою по голові, потім ОСОБА_15 вдарила його ногою по голові. В той час коли ОСОБА_15 збирала речі він сидів на дивані та намагався зупинити кров, яка йшла з носа, а обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_16 стояли в кімнаті. Потім вийшла з іншої кімнати ОСОБА_15 та сказала, що в неї зник телефон. Тоді обвинувачені йому сказали, що заберуть його телевізор замість телефону ОСОБА_15 , а коли він знайде телефон, телевізор йому повернуть. Після того як обвинувачені пішли з його телевізором, він звернувся до правоохоронних органів так як хвилювався, що телевізор йому не повернуть.

Крім цього, у судовому засіданні потерпілий заявив, що обвинувачених він пробачив, матеріальних та моральних претензій до них не має.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №42 від 28.01.2019, виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців та забиття м`яких тканин обличчя виникли від дії тупих твердих предметів, по механізму удару, тиснення та тертя, і як усі в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. По давності утворення можуть відповідати даті 14.01.2019 року. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_13 , їх характеру та розташування, ОСОБА_13 міг піддаватися впливу не менше 3- х травмуючих дій в ділянку голови. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , виникли від дії тупих твердих предметів, в тому числі і від нанесення ударів руками та ногами ( т.1 а.п.112-115).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 14.01.2019 він таксував. Після виконання заказу, він знаходився по вул. Нова у м. Чернігові, в районі річпорту. До нього підійшла дівчина і спитала чи зможе відвезти її в с. Іванівка, забрати речі. Він погодився. Тоді вона покликала двох хлопців і вони поїхали. Адреси він вже не пам"ятає. Далі, коли під"їхали до жилого будинку, дівчина попросила їх почекати. Через 10 хвилин вони повернулися з речами та телевізором, і він їх відвіз назад.

Згідно рапорту від 14.01.2019 старшого інспектора-чергового Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 , в цей день о 19.22 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_21 про те, що 14.01.2019 о 19.21 колишня співмешканка та двоє невідомих чоловіків його побили і забрали плазмений телевізор ( т.1 а.п.84).

14.01.2019 слідчим СВ ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_22 прийнято від потерпілого ОСОБА_13 заяву про крадіжку 14.01.2019 з його будинку телевізора, про що було складено протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( т.1 а.п.81). Також в цей же день, на підставі усної заяви потерпілого ОСОБА_13 , старшим слідчим СВ ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_23 складено інший протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, де у розділі "Зміст заяви", обставини події слідчим викладені наступним чином: "14.01.2019 близько 19-00 год., ОСОБА_4 разом з двома невідомими чоловіками проникли до будинку по АДРЕСА_2 , де спричинили потерпілому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи телевізором LED LG 32LV2500 ( т.1 а.п.83).

Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, підтверджується внесення 14.01.2019 відомостей про кримінальне правопорушення, за заявою ОСОБА_13 з первісною кваліфікацією: ч. 3 ст. 185 КК України та остаточною правовою кваліфікацією: ч. 3 ст. 186 КК України ( т.1 а.п.78-80).

Відповідно до протоколу пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2019, потерпілому ОСОБА_13 були пред"явлені для впізнання чотири фотознімки, серед яких на фото №2 впізнав ОСОБА_7 , як особу, що проникла до нього в будинок разом з ОСОБА_4 та невідомими чоловіком, спричинив тілесні ушкодження та заволодів телевізором марки LG ( т.1 а.с.95-97).

Згідно протоколу пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2019, потерпілий ОСОБА_13 впізнав на одному із пред`явлених йому 4-х фотознімків, ОСОБА_6 як особу, який проник разом з ОСОБА_4 та чоловіком, якого він впізнав раніше за фотознімками, до його будинку, де йому були спричинені тілесні ушкодження та заволоділи телевізором марки LG (т.1 а.с.98-100).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.01.2019 року, слідчим ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_22 , в присутності понятих, за згодою потерпілого ОСОБА_13 , було проведено огляд господарства потерпілого, за адресою: АДРЕСА_2 та вилучено пляшку з під пива, на якій виявлено фрагменти пальців рук та сліди рук з внутрішньої поверхні вхідних дверей до будинку ( т.1 а.п.89-93).

Згідно протоколів отримання зразків для проведення експертизи від 16.01.2019 та від 04.02.2019, у підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_13 , для проведення судово-трасологічної експертизи були відібранні зразки папілярних узорів пальців та долонь правої та лівої руки ( т.1 а.п.131,133,135, 143,145,147).

За висновком судово-трасологічної експертизи №101 від 19.02.2019, слід пальця руки розмірами 29x30 мм, вилучений з поверхні пляшки з-під пива, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; слід долоні руки розмірами 55x20 мм, вилучений з поверхні пляшки з-під пива, залишений долонею лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; слід пальця руки розмірами 14x22 мм, вилучений з поверхні вхідних дверей, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; слід пальця руки розмірами 15x30 мм, вилучений з поверхні вхідних дверей, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( т.1 а.п.150а-165).

Відповідно до заяви про добровільну видачу, 15.01.2019 ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції плазмовий телевізор марки LG, який 14.01.2019 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_25 забрали з будинку невідомого йому чоловіка, в с. Іванівка ( т.1 а.с.116).

Згідно протоколу обшуку, 15 січня 2019 року під час обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_6 було вилучено плазмовий телевізор моделі LG 32LV2500, який було добровільно видано ОСОБА_6 ( т.1 а.п.117-120).

Протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 25.02.2019 та відтворених звукозаписів, зафіксовано спілкування ОСОБА_7 зі співрозмовником в камері ІТТ № 1 ГУНП в Чернігівській області, під час якої ОСОБА_7 розповів, що він, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вживали алкольні напої у будинку, який знаходиться в районі річпорту, де він проживав. ОСОБА_26 попросила їх із ОСОБА_27 допомогти забрати речі у її чоловіка, бо той її бив і ображав. Вони із ОСОБА_27 вирішили їй допомогти і поїхали до того чоловіка, в с. Іванівка. Двері відкривала ОСОБА_26 , бо знала як їх відкривати. Вікно не розбивали. Як тільки зайшли в будинок він почав бити потерпілого, а ОСОБА_26 збирала свої речі. Потім ОСОБА_26 запропонувала забрати телевізор, що вони і зробили. Потерпілому сказали, що коли той поверне ОСОБА_28 телефон, вони повернуть йому телевізор ( т.1 а.п.184-187).

Протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 19.02.2019 та відтворених звукозаписів, зафіксовано спілкування ОСОБА_7 в кабінеті ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, де він розповів, що 14.01.2019 вони відпочивали разом з ОСОБА_29 , і та запропонувала поїхати до її чоловіка, щоб його побити та забрати речі, бо той її ображав. Коли зайшли в будинок, одразу почали бити потерпілого, який сидів на дивані, а ОСОБА_26 збирала речі. Потім ОСОБА_26 сказала забрати телевізор замість телефону, що вони і зробили. Коли приїхали додому, телевізор сховали в сараї. Двері в будинку потерпілого не ламали, вони були відкриті ( т.1 а.п.181,183).

Протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 19.02.2019 та відтворених звукозаписів, зафіксовано спілкування ОСОБА_6 в кабінеті ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, де він розповів, що 14.01.2019 вони відпочивали разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , вживали алкогольні напої. Юля розповіла, що чоловік ображає її доньку, бив та забрав телефон, тому вони вирішили поїхати з ним поговорити. Вони приїхали в с. Іванівка. Юля відчинила двері. Після того вони зайшли до будинку, де знаходився незнайомий йому чоловік, який сидів. Вони спитали, чи було таке, про що їм розповіла ОСОБА_26 , той відповів нецензурними словами, у відповідь вони почали бити того чоловіка по обличчю. Юля почала збирати речі. Потім вони сказали, що забирають телевізор та повернуть його тоді, коли він поверне телефон. Після цього вони забрали телевізор, а ОСОБА_26 - свої речі, і поїхали в м. Чернігів, де продовжили вживати алкоголь ( т.1 а.п.194-195).

Відповідно до протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.01.2019 (т.1 а.п.222-223, 240-241, т.2 а.п. 14-15), під час затримання було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 : светр рожевого кольору із брошкою у вигляді метелика спереду, рукавиці чорного кольору із бантиком, грошові кошти в сумі 13 грн 60 коп., мобільний телефон «самсунг SGH-C250» із сім карткою лайф, пуста біла пластмасова баночка, тіні для повік, крем Нівеа, запальничка, дві туші для вій, труси блакитні, носки рожеві, куртку світло синього кольору original fashion lardi trade mark розмір 46; у ОСОБА_6 : мобільний телефон марки «LG» моделі 0168, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору, чорні джинси, куртку-пуховик з капюшоном чорного кольору; у ОСОБА_7 : ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору, печатка з металу білого кольору, в"язка ключів 2 шт та чотири брелка, мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-18160 в корпусі білого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» номер НОМЕР_5 . Дані речі були оглянуті 17.01.2019 старшим слідчим СВ Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_23 , про що складено протокол огляду речей та повернуті під зберігальну розписку обвинуваченим ( т.1 а.п. 170-174, 242, т.2 а.п.16).

Вартість LED телевізора марки «LG» моделі «32LV2500» станом на 14.01.2019, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №610/19-24 від 06.02.2019, становить 4000,00 грн ( т.1 а.п.105,105а).

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались.
Органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» за №10 від 06.11.2009р., вирішуючи питання про наявність у діях винної особи кваліфікуючої ознаки - проникнення у приміщення, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

В ході судового розгляду, з показів обвинувачених та потерпілого, судом встановлено, що обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_32 приїхали до будинку потерпілого ОСОБА_13 з метою забрати особисті речі обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є співмешканкою потерпілого і мала вільний доступ до будинку потерпілого. В будинок ОСОБА_4 зайшла як звичайно вона це робила при відсутності ключів. Умисел на викрадення телевізору в обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 виник лише тоді, коли вони знаходилися в будинку потерпілого, а не за раніше, як зазначено в обвинувальному акті, і в ході судового розгляду не здобуто інших об`єктивних доказів, які з достовірністю б свідчили про виникнення у них умислу раніше.

Частиною другою статті 186 КК України передбачена відповідальність за вчинення грабежу, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. При цьому таке насильство повинно застосовуватись з метою заволодіння майном або з метою його утримання і вчиняється воно умисно особою, яка вчиняє грабіж.

Судом об`єктивно встановлено, зокрема з допиту обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 , потерпілого ОСОБА_13 , що у момент застосування до потерпілого насильства, обвинуваченні не мали на меті заволодіти або утримувати його майно. В судовому засіданні потерпілий підтвердив покази обвинувачених, що ті зайшли в будинок з метою забрати речі обвинуваченої ОСОБА_15 , яка є його співмешканкою, насильство до нього було застосовано коли його співмешканка збирала свої речі, а вже після того, як ОСОБА_15 зібрала свої речі і помітила зникнення свого телефону, обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_32 відкрито заволоділили його майном без застосування насильства та погроз застосування такого насильства. У такому випадку насильство - заподіяння потерпілому ОСОБА_13 легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, повинно кваліфікуватися за ч.1 ст.125 КК України за сукупністю з ненасильницьким грабежем. Проте обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_33 не висувалося, а відповідно до ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Разом з тим, суд не може погодитися зі стороною захисту щодо відсутності кваліфікуючої ознаки грабежу, як за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Існування попередньої змови між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_32 на відкрите викрадення чужого майна свідчить те, що вони діяли спільно та узгоджено як співвиконавці. Ніхто із них не намагався припинити такі дії чи перешкодити у вчиненні грабежу. Після вчинення злочину обвинуваченні з телевізором потерпілого разом покинули місце події.

За таких обставин, суд вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 з ч.3 ст.186 КК України на ч. 2 ст.186 КК України, і саме за вказаною нормою закону дії обвинувачених судом кваліфікуються як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу кожного з обвинувачених, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_13 , позицію прокурора, висновок органу пробації, а також, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_32 вчинили тяжкий злочин (ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України).

Вивченням даних про особу обвинувачених судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, незаміжня, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , має малолітню дитину: ОСОБА_5 , не працює, до адміністративної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліку лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху: 28.03.2018 за ст.121 КУпАП та 03.10.2018 за ст.124 КУпАП, працює в ТОВ «СК-Траст», за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху: 03.09.2018 за ст.124 КУпАП, працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді водія автотранспортнх засобів, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліку лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

Згідно висновків органу пробації виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та не становить небезпеки для суспільства ( т.1 а.п.48-51, 53-56, 58-59).

Відповідно до обвинувального акту, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к, провадження № 51 -3612км18 зазначено наступне.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Оскільки обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнають свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, їх каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є активне сприяння розкриттю злочину, що зазначено в обвинувальному акті, отже було встановлено органом досудового розслідування і судом, а обставин, що обтяжують їх покарання органом досудового розслідування і судом не встановлено.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до обвинувачених ст.75 КК України.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , характер та ступінь її участі у вчиненні злочину, її першу судимість, те, що має на утриманні малолітню дитину, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілого та позицію прокурора, який в судових дебатах не наполягав на реальному позбавленні волі, висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та не становить небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавленні волі, проте її виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, його першу судимість, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілого та позицію прокурора, який в судових дебатах не наполягав на реальному позбавленні волі, висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та не становить небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавленні волі, проте його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, його першу судимість, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілого та позицію прокурора, який в судових дебатах не наполягав на реальному позбавленні волі, висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та не становить небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавленні волі, проте його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення винних та попередження вчинення ними нових злочинів, відповідатиме принципам законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В справі потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої та судово-трасологічної експертиз підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави в рівних частинах по 858,00 грн з кожного.

Застостований до обвинувачених в ході досудового розслідування запобіжний захід у виді домашнього арешту на даний час припинив свою дію, підстави для обрання нового запобіжного заходу відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і за цей злочин призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і за цей злочин призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і за цей злочин призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 858 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 858 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 858 грн 00 коп.

Речові докази:

- Светр рожевого кольору із брошкою у вигляді метелика спереду, рукавиці чорного кольору із бантиком, мобільний телефон «самсунг SGH- С250» із сім карткою лайф, куртку світло синього кольору original fashion lardi trade mark розмір 46, які передані під зберігальну розписку обвинуваченій ОСОБА_4 , залишити в останньої;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT- 18160 в корпусі білого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» номер НОМЕР_5 , які передані під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_7 , залишити в останнього;

- мобільний телефон марки «LG» моделі 0168, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , чорні джинси, куртку-пуховик з капюшоном чорного кольору, які передані під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_6 , залишити в останнього;

- таблицю із фрагментами пальців рук, які упаковано в спецпакет № 0458113, флеш носій Transcend Premium 8 gb, сім дактилокарток та сім первинних упаковок, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

-плазмовий телевізор марки LG 32LV2500, який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_13 , залишити в останнього.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1