Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/1322/20
пр. № 1-кп/759/640/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 за № 0008780, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 20.12.2019 приблизно о 22 год. 20 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 1, носив при собі без передбаченого законом дозволу ніж, який відноситься до холодної зброї.

Так, у невстановлені судом час, місці та особи, ОСОБА_3 незаконно придбав ніж та став носити його при собі, без передбаченого законом дозволу, чим порушив Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.
В подальшому, 20.12.2019, в період часу з 22 год. 58 хв. до 23 год. 01 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 1, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав предмет зовні схожий на ніж.
Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № 25-2 від 14.01.2020, наданий на дослідження ніж, відноситься до холодної зброї.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що даний ніж подарував йому покійний друг. Даний ніж він носив з собою у ножнах на ремені та використоував його з метою нарізання продуктів харчування. Оскільки він проживає біля лісу, то брав ніж з собою коли виходив до лісу та вигулював собаку.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 20.12.2019 приблизно о 22 год. 20 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 1 носив холодну зброю - ніж без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 263 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень) та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Речовий доказ ніж, який відноситься до холодної зброї та який переданий на зберігання до камери схову Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, - знищити.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 к.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1