Справа № 457/71/20
провадження №1-кс/457/12/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянув скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною.
Перевіривши надані матеріали, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши учасників судового засідання, -
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною. Скарга мотивована тим, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 ним 27 грудня 2019 року було подано заяву з вимогою залучити його в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Станом на 13 січня 2020 його заяву від 27 грудня 2019 року не розглянуто і про причини її не розгляду не повідомлено. Вважає такі дії керівника органу досудового розслідування та слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, який у день надходження його заяви перебував на чергуванні, незаконними. Просить визнати бездіяльність керівника органу досудового розслідування та слідчого протиправною та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000389.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000389 вбачається, що 07 жовтня 2019 року Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області отримано ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року про вчинення ОСОБА_4 07 червня 2019 року та 08 червня 2019 року у приміщенні Трускавецького міського суду погрози судді; правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 377 КК України /арк. справи 7 матеріалів кримінального провадження № 0000387/. Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року вбачається, що під час судових засідань, котрі відбувалися 07 червня 2019 року та 08 червня 2019 року ОСОБА_4 проявляв агресивні дії відносні судді ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 31 жовтня 2019 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України, та кримінального провадження № 0000390 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 398 КК України, об`єднано до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000387 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України /арк. справи 52-583 матеріалів кримінального провадження № 0000387/.
У ході досудового розслідування 02 листопада 2019 рок допитано свідка ОСОБА_5 , 03 грудня 2019 року допитано свідка ОСОБА_2
27 грудня 2019 року до Трускавецького ВП звернувся з заявою ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000389. Постановою слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 23 січня 2020 року відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000387 /арк. справи 87 матеріалів кримінального провадження № 0000387/.
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що у ході досудового розслідування факти, викладені у заяві ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року, не знайшли свого підтвердження.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч.1 ст.55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор,за своїм внутрішнім переконанням,яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Диспозиція ч. 1 ст. 377 КК України, за якою попередньо кваліфіковане кримінальне правопорушення, передбачає відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо судді, народного засідателя чи присяжного, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя. Потерпілими від злочину можуть бути: 1) суддя; 2) народний засідатель; 3) присяжний; 4) їхні близькі родичі. Під суддею у ст. 377 КК України розуміється професійний суддя, який є службовою особою і в конституційному порядку наділений повноваженнями здійснювати правосуддя у Конституційному суді чи будь-якому суді загальної юрисдикції (місцевому, апеляційному, касаційному). Поняттям «суддя» охоплюються також голови і заступники вказаних судів. Водночас у даному випадку не охоплюються цим поняттям народний засідатель і присяжний, які у разі, коли вони беруть участь у розгляді справи, є також суддями. Народні засідателі і присяжні - це представники народу, які у визначених законом випадках залучаються для здійснення правосуддя. Порядок обрання (призначення), порядок залучення до правосуддя, процесуальний статус народних засідателів і присяжних визначаються законом. Для кваліфікації посягання за ст. 377 КК України не вимагається, щоб на момент його вчинення суддя обов`язково перебував на посаді судді, а народний засідатель та присяжний були залучені до здійснення правосуддя. Оскільки ОСОБА_3 не є ні суддею, ні народним засідатем, ні присяжним, а також не вказує, що являється близьким родичем котрогось із них, то він не може набувати статуту потерпілого у кримінальному провадженні вказаної категорії.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав надання ОСОБА_3 статусу потерпілого та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає, а постанова слідчого від 23 січня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 303-307КПК України, с л і д ч и й с у д д я
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1