Єдиний унікальний номер 722/580/20
Номер провадження 1-в/722/74/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність для цього підстав, передбачених ст.81 КК України. При цьому пояснив, що до виконуваної ним роботи він ставився старанно і відповідально, а норми виробітку за період, який вказаний у довідці відділу організації та нормування праці, він не виконував на 100%, оскільки не було достатніх обсягів відповідних робіт. Свою вину у вчиненні злочинів, за які засуджений, він визнає в повному об?ємі та щиро кається у їх вчиненні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого.
Представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України «довів своє виправлення». У зв`язку з цим вважає, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу та показання свідків, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Судакського міського суду АР Крим від 30.06.2011 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_5 відраховується з 29.10.2009 року. Зараховано у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 30.08.2009 року по 14.09.2009 року.
Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2012 року вирок суду першої інстанції від 30.06.2011 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.11.2012 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_5 залишені без змін.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.08.2009 року по 14.09.2009 року включно, з 29.10.2009 року по 25.01.2012 року включно, з 22.09.2012 року по 08.11.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 17.05.2021 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , відносяться до категорії умисних особливо тяжких злочинів.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання та період часу, який зараховано судом у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 12 років 11 місяців 26 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисних особливо тяжких злочинів.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 18.02.2012 року.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.10.2009 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м.Сімферополь АР Крим порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. За час перебування в Шепетівській ВК №98 за порушення режимних умов в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. За час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» за порушення встановленого режиму відбування покарання засуджений ОСОБА_5 в шести випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, однак всі раніше накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку, в одному випадку заохочувався за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №93 від 27.04.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», а саме з грудня 2012 року по лютий 2017 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався. В березні 2017 року виявив бажання залучатися до суспільно-корисної праці та був працевлаштований в автотранспортному цеху в якості слюсаря. З квітня 2018 року по даний час працевлаштований на підприємстві установи на вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого, встановлену норму виробітку виконував не завжди.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 2016 по 2018 роки він працював майстром промислової зони. Щодо обліку норм виробітку засудженого більш достовірно може пояснити старший майстер дільниці, який безпосередньо слідкує за роботою засуджених та веде облік їх норм виробітку. Однак, як йому відомо, засуджений ОСОБА_5 від роботи не відмовлявся, працював старанно і відповідально.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює на посаді старшого майстра гаража, а також з весни 2019 року по даний час виконує обов?язки старшого майстра вантажно-розвантажувальної дільниці. На вказані посаді він особисто веде облік норм виробітку засуджених, результати якого він щомісяця фіксує у відповідних нарядах. Засуджений ОСОБА_5 працює різноробочим у бригаді вантажно-розвантажувальної дільниці. До роботи засуджений відноситься задовільно, від виконання покладених на нього обов?язків жодного разу не відмовлявся, будь-яких претензій до роботи засудженого у нього немає. Невиконання засудженим норм виробітку на 100% не пов?язано з його небажанням сумлінно працювати, а обумовлене тим, що знизився попит на продукцію, у зв?язку з чим небуло достатніх обсягів робіт.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 29.04.2020 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_9 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 у відношенні до персоналу установи тактовний, по відношенню до засуджених не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, від виконання робіт з благоустрою колонії не відмовляється, однак дані роботи виконує неохоче та потребує контролю за якістю їх виконання, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні засуджений відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. За період відбування покарання отримав спеціальність «Кранівник ІІ-го розряду», закінчивши навчання у навчальному центрі при установі. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», займається на спортивному майданчику. Соціально-корисні зв`язки на волі засуджений підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі.
Згідно виписки з медичної картки №67/153 від 27.04.2020 року засуджений ОСОБА_5 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №50, станом на 27.04.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_5 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 станом на 08.01.2019 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 08.01.2020 року).
Разом з тим, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 , оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Судакського міського суду АР Крим від 30.06.2011 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 (один) рік 04 (чотири) дні.
У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1