Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2254/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростеня, громадянки України, освіта середня-технічна, не інваліда, не депутата, працюючої машиністом конвеєру на ТОВ "Коростенський кар`єр", одруженої, на утриманні має 2-х малолітніх дітей 6 та 11 років, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.ст.75 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий строк на 1 рік, якщо протягом цього строку вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що 27 листопада 2018 року близько 01 години, вона, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , в ході словесного конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно нанесла останній декілька ударів кулаками рук в область голови та рук, чим спричинила ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження, а саме : струс головного мозку, множинних забійних ран волосистої частини голови, закритого перелому кісток носу зі зміщенням, пара орбітальної гематоми з ліва, синців обох рук, які згідно висновку експерта № 691 від 22.01.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 , скоїла злочин, передбачений ст.125 ч.2 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію її дій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність при призначення покарання. Вказує, що відповідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, тощо. Як вбачається з анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_7 у неї на утриманні знаходяться двоє малолітній дітей 6 та 11 років, тому до неї не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення прокурора та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України прокурором не оскаржується.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за вчинений нею злочин, тому доводи прокурора з приводу скасування вироку в цій частині у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є слушними.

Так відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону при призначенні обвинуваченій покарання в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_7 , у неї на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей 6 та 11 років, тому до неї не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення їй покарання не може залишатися в силі та підлягає скасуванню у відповідності до положень ст.ст. 409, 413 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з постановленням в цій частині нового вироку та призначенням обвинуваченій ОСОБА_7 відповідного покарання згідно положень КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, думку потерпілої під час розгляду провадження в суді першої інстанції, та обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України.

ОСОБА_7 є особою молодого віку, заміжня, на утриманні має 2 малолітніх дітей, на час ухвалення вироку судом першої інстанції працювала, на час апеляційного розглдяду перебуває на обліку в центрі зайнятості, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, на спеціалізованих обліках не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, яке на думку колегії суддів буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

В решті вирок суду є законним та обгрунтованим, і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набуває чинності негайно та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді: