Справа № 183/7822/19
№ 1-кп/183/895/20

У Х В А Л А
06 лютого 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 року народження та 2012 року народження, не працюючого, такого, що не має судимості, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 року народження та 2017 року народження, не працюючого, судимого останній раз: 21.04.2015 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 240 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 гривень, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні поставлено на розгляд питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів кожному, про що подав відповідні клопотання, оскільки ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався при обранні та продовженні запобіжних заходів обвинуваченим, продовжує існувати.
Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав думку прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Вважає, що необхідність у продовженні строку дії такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відпала, мотивуючи це тим, що обвинувачені до моменту затримання працювали, мають постійне місце проживання, ОСОБА_3 має сім`ю в склад якої входить мати та батько, які є пенсіонерами, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають дружин та малолітніх дітей, які знаходяться на їх утриманні, тому обрання відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченими належної процесуальної поведінки.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 та просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримали клопотання захисників про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується той факт, що ОСОБА_3 має місце реєстрації та проживання, однак суд також враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які, в силу статті 12 КК України, є тяжкими, за вчинення яких, у разі визнання його винуватим, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, крім того, підтверджень наявності на утриманні ОСОБА_3 будь-яких осіб та наявності у нього захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою, суду стороною захисту не надано, суспільно корисною працею не займається.
Суд вважає, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зменшився, залишається реальним та продовжує існувати, характер та обставини протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , дають суду підстави вважати, що обвинувачений, у разі обрання йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується той факт, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак суд також враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які, в силу статті 12 КК України, є тяжкими, за вчинення яких у разі визнання винуватим обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, крім того, підтверджень наявності у ОСОБА_4 захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою, суду стороною захисту не надано, суспільно корисною працею не займається.
Суд вважає, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зменшився, залишається реальним та продовжує існувати, характер та обставини протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , дають суду підстави вважати, що обвинувачений, у разі обрання йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховується той факт, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак суд також враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які в силу статті 12 КК України, є тяжкими, за вчинення яких у разі визнання винуватим обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, крім того, підтверджень наявності у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою суду стороною захисту не надано, суспільно корисною працею не займається.
Суд вважає, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зменшився, залишається реальним та продовжує існувати, характер та обставини протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , дають суду підстави вважати, що обвинувачений у разі обрання йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
Стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, перестали існувати. Крім того, обставини, на які сторона захисту посилається в клопотаннях частково були враховані судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченим та його продовженні, а також не спростовують зазначеного висновку суду, вказані обставини не є безумовними підставами для зміни обвинуваченим запобіжного заходу та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Суд також вважає, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого по даній справі, якому завдана значна матеріальна шкода, яка обвинуваченими відшкодована частково, тому звільнення з під варти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинувачених під вартою закінчується 06 лютого 2020 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. З тих же підстав суд вважає недоцільним змінювати зазначений запобіжний захід на інший, більш м`який, оскільки жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а перебування обвинувачених на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 03 квітня 2020 року включно.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 03 квітня 2020 року включно.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 03 квітня 2020 року включно.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Суддя ОСОБА_1