Справа № 353/723/19
Провадження № 1-кп/353/20/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження N 0000149, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше засудженого: вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2016 року за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, із застосуванням ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 26.04.2019 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 21 день на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 року, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення та перевиховування не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення.

04.07.2019 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 проходив АДРЕСА_1 та побачив, що на території одного з господарств, біля стіни гаража, знаходиться велосипед марки «Challenge», моделі «Fleх 20», чорного кольору з болотниками сірого кольору. В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення цього велосипеда.

В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , де через незачинену хвіртку зайшов та територію господарства та, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Challenge», моделі «Fleх 20», чорного кольору з болотниками сірого кольору, вартістю 1330,0 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном скрився та розпорядився ним на власний розсуд, а саме викрадений велосипед перевіз до сільського кладовища та заховав у кущах, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1330,0 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що в літом 2019 року викрав в с. Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області з господарства ОСОБА_7 велосипед чорного кольору, який сховав в кущах біля цвинтаря. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та врахувати те, що матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 відшкодовані.

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву, в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила справу розглядати у її відсутність в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначила, що збитки їй відшкодовані в повному обсязі, щодо призначення покарання ОСОБА_5 поклалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у психіатричному та в наркологічному кабінеті, не працює.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Тлумацьким районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 05.12.2019 року зроблено висновок, що, беручи до уваги середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, його виправлення без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеки для суспільства чи окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. Також просив на підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року, та визначити остаточне покарання 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив не карати суворо його підзахисного, зважити на визнання ним вини, його активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування ним збитків потерпілій. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді 6 місяців позбавлення волі, а також частково приєднати до покарання за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року, та визначити остаточне покарання 7 місяців позбавлення волі.

З врахуванням вищенаведеного, позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 року, ОСОБА_5 26.04.2019 року було звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 21 день від відбування покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року (довідка про звільнення серії ІФР № 007821). ОСОБА_5 вчинив новий злочин 26.07.2019 року, тобто протягом строку умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст. 71 та ст. 72 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 26 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК України). У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, будучи засудженим до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк - 3 місяці 21 день.

Відтак, ураховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, який повторно вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих злочинів, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 81 КК України, а тому до обвинуваченого слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі, частково приєднавши до цього невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року на підставі вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 судом не встановлено.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_5 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи: 785,05 гривень за експертизу № СЕ-19/109/28-474ТВ/19 від 17.07.2019 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили і звернення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 785,05 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень 05 копійок) процесуальних витрат.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі, а саме: велосипед марки «Challenge», моделі «Fleх 20», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутим за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1