Справа № 953/593/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах засудженого ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна (в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року), накладеного постановою від 25.07.2009 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 на все майно ОСОБА_4 . В обґрунтування зазначає, що під час досудового розслідування, 25.07.2009 року старшим слідчим СУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_6 було накладено арешт на всі вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_4 . Ухвалою Верховного суду України від 14.12.2010 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2010 року було змінено та виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення про застосування до засудженого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке є його власністю. 04.12.2019 року ОСОБА_7 , як представник за довіреністю ОСОБА_4 , звернулася до СУ ГУНП України у Харківській області із заявою про зняття заборони з нерухомого майна, накладеною вказаною вище постановою старшого слідчого від 25.07.2009 року. Листом заступника начальника ГУНП в Харківській області від 12.12.2019 року за вих.№28167/119 24/01 2019 у скасуванні арешту було відмовлено. Рішеннями державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №50268692 та №50275171 від 17.12.2019 року також було відмовлено у знятті заборони відчуження нерухомого майна №9618195 та №9563793 з підстав неподання документу, передбаченого ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», на підставі якого припиняється обтяження. Таким чином, оскільки при постановленні вироку судом не було вирішено питання щодо скасування арешту майна, у зв`язку з чим представник просить припинити обтяження №9563793; тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова, б/н, 25.07.2009, Головне управління МВСУ в Харківській області Слідче управління. Припинити обтяження №9618195; тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова, б/н, 25.07.2009, Слідче управління ГУ МВС України в Харківській області, Старший слідчий СУ ГУМВС України у Харківській області - ОСОБА_6 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 року клопотання передано судді ОСОБА_8 .

Рішенням Вищої Ради правосуддя № 848/0/15-20 від 26.03.2020 року ОСОБА_8 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 07.04.2020 року кримінальне провадження №953/593/20 (н/п 1-в/953/66/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не надали.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Слідчим управлінням ГУМВС України у Харківській області проводилося досудове розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. В ході досудового розслідування 25.07.2009 року постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_6 було накладено арешт на всі вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б воно не знаходилося.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2010 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначено остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, в дохід держави.

При винесенні зазначеного вироку суд керувався статтями 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України у редакції цього Кодексу від 28 грудня 1960 року № 1001-05 (далі - КПК України 1960 року). Таким чином, на правовідносини, пов`язані з вирішенням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року. З матеріалів справи вбачається, що слідчий наклав арешт під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні.

З огляду на статтю 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно ОСОБА_4 , накладення арешту застосовувалося слідчим на період досудового слідства для забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимальна можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до пунктів 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Ухвалою Верховного суду України від 14.12.2010 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2010 року було змінено та виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення про застосування до засудженого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке є його власністю.

Разом з тим, при постановленні ухвали суд не вирішив питання, пов`язане з арештом майна обвинуваченого ОСОБА_4 , накладеним для забезпечення можливої конфіскації майна.

Пунктом 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Частиною шостою статті 126 КПК України (в ред. 1960 року), визначено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» у порядку, передбаченому ст.411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок. З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляду вказаної кримінальної справи відносно обвинуваченого проводився по суті Апеляційним судом Харківської області (нині Харківський апеляційний суд), яким постановлено вирок. Разом з тим, листом судді-секретаря судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_9 клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

У зв`язку з викладеним, враховуючи той факт, що відповідно до ухвали Верховного суду України від 14.12.2010 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2010 року було змінено та виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення про застосування до засудженого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке є його власністю, враховуючи ту обставину, що арешт на нерухоме майно накладався слідчим на підставі ст.126 КПК України (в ред. 1960 року) з метою забезпечення можливої конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на все майно ОСОБА_4 накладеного постанови слідчого Слідчого управління Головне управління МВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 25.07.2009 року.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 126, 404, 409, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений постановою старшого слідчого Слідчого управління Головне управління МВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 25.07.2009 року про накладення арешту на вклади, цінності та інше майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в рамках кримінальної справи № 93090069 (справа № 1-29/10).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя -