Справа № 466/8934/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/324/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27.01.2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він довів своє виправлення зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.

Заслухавши доповідача,думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 27.03.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21.04.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 06.02.2017 року по 20.06.2017 року включно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.03.2018 року вирок Галицького районного суду міста Львова від 29.09.2017 року приведено у відповідність, до вимог КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Золочівського районного суду Львівської області від 27.03.2017 та вироку Шевченківського районного суду міста Львова від 21.04.2017 остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання - 06 лютого 2017 року, кінець строку покарання - 23 березня 2021 року. На день розгляду справи засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, а саме: 18.05.2004 року Буським районного суду Львівської області за ч.3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 2 роки; 17.02.2005 року Буським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 03.02.2011 року Золочівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки; 29.04.2011 року Золочівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 01.07.2014 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання 2 місяці 6 днів замінено на 100 годин громадських робіт; 26.08.2014 року знятий з обліку кримінально-виконавчої інспекції по відбутті покарання; 02.10.2015 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 т. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки.
Крім того, ОСОБА_6 вчинив новий злочин в період іспитового строку.
Таким чином, з огляду на те, що хоча у засудженого ОСОБА_6 є чотири заохочення та він працевлаштований адміністрацією установи, проте з огляду на його суспільну небезпечність, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності та вчинив новий злочин в період іспитового строку, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4