Справа № 211/6824/19
Провадження № 1-кп/211/325/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4

неповнолітньої ОСОБА_5

її законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

представника сектора ювенальної пробації

м. Кривий Ріг філії ДУ «Центр пробації»

у Дніпропетровській області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001107 відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньо освітою, учениці 3 курсу Криворізького професійного ліцею, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 р., приблизно о 22 годинні 00 хвилин, неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 , побачила малознайому їй ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підійшовши до останньої почала з`ясовувати стосунки з приводу нещодавніх дзвінків на її мобільний телефон від ОСОБА_9 . Під час розмови між ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у останньої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 виник злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Так, неповнолітня ОСОБА_5 , приблизно о 22 годинні 10 хвилин, цього ж дня, реалізуючи вищевказаний злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів раптової особистої неприязні до останньої, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, знаходячись у положенні стоячи обличчям до спини ОСОБА_9 , умисно взяла останню за волосся та повалила на землю та продовжуючи реалізовувати свій намір, цілеспрямовано, зі значною силою нанесла не менше 12 ударів ногою в область голови, тулуба та кінцівок потерпілої.

В результаті злочинних дій неповнолітньої ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на лобі ліворуч, на спинці носа, по зовнішній та задній поверхні правого ліктьового суглоба, садна на крилі носа, в носо-губній складці з розповсюдженням на щоку, на підборідді праворуч, на долонній поверхні правої кісті в області 5 п`ясткової кістки, подряпини в поперековій області ліворуч, крововилив в слизову оболонку верхньої губи праворуч, у центрі якого ранка лінійної форми з нерівними краями, ранка на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, які згідно висновку експерта № 1265 від 03.09.2019 відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 № 6.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України в межах обвинувального акту визнала повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснила, що 11.07.2019 вона разом з подружками святкувала свій день народження. Під час святкування на її мобільний телефон зателефонувала дівчина, яка представилась ОСОБА_10 , та попросила передати телефон ОСОБА_11 . Він взяв телефон та сказав, що не має часу на розмови, так як перебуває на дні народженні. Після цього вона декілька разів телефонувала їй на телефон знову, хоча ОСОБА_11 відмовився з нею розмовляти. В подальшому пізно вечорі вони домовились про зустріч, на яку вона прийшла разом з друзями, з якими святкувала день народження, а ОСОБА_9 прийшла з дівчиною на ім`я ОСОБА_12 , яку вона знала раніше. Спочатку між ними була словесна перепалка, потім вона схопила потерпілу за волосся та повалила на землю. Скільки ударів їй нанесла, вона не пам`ятає, била її ногами та руками по голові, тулубу, ногам. Бійка сталась у АДРЕСА_3 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження:
-витягами з кримінального провадження, внесених до ЄРДР 02.08.2019 (к.п. а.с. 1-3),
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2019 від потерпілої ОСОБА_9 (к.п. а.с. 7),
-висновком експерта № 1265 від 03.09.2019р. про наявні тілесні ушкодження у потерпілої (к.п. а.с. 24, 25)
-
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2019 (к.п. а.с. 88-90),
які є належними та допустимими і у своїй сукупності підтверджують вину обвинуваченої.
Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Підсудна пояснила, що правильно розуміє зміст цих обставин, її позиція є добровільною і розуміє, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» за №2 від 15.05.2006 р. передача неповнолітнього під нагляд батьків допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою, й це питання має вирішуватись з урахуванням даних, що характеризують батьків. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує суспільну небезпечність діяння, особу неповнолітньої ОСОБА_5 , яка посередньо характеризується за місцем проживання, за місцем навчання - позитивно, не перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому, у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради, вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, у скоєному щиро кається, згідно довідок у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебувала і не перебуває, а також згоду матері, яка, на думку суду, здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неї та належний контроль за її поведінкою, і бажає взяти на поруки свою доньку (к.п. а.с. 117, 118-121, 122, 123-124, 126, 128, 130, 131, 132, 134, 136, 138 копії паспортів, запити щодо наявності судимості, побутова характеристика, довідки, відповіді на запити, акт обстеження умов проживання, характеристика з місця навчання, побутові характеристики, відповідь на запит).

Враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні, її бездоганну поведінку за час розгляду справи у суді, висновок органу пробації, то відповідно до ст. 105 ч. 1,2 КК України її слід звільнити від покарання, з застосуванням примусових заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

Судових витрат у справі не має. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 498-501 КПК України, ст. ст. 22, 105 КК України, суд

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1