печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження №0001165,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001165.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, адвокат зазначає, що у відділі територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, перебуває кримінальне провадження за №0001165 від 24.07.2018 щодо вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

Як зазначається у витязі з ЄРДР кримінального провадження №0001165, у період з 2014-2018 невстановлені особи, переслідуючи корисливі мотиви, організували вчинення фіктивного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності. Так, службові особи ЖБК «Гарантжилбуд» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в порушення норми неприбутковості житлово-будівельного кооперативу, через підконтрольні центри нерухомості та використовуючи підприємства з ознаками фіктивності, реалізуючи населенню житлові квартири, внаслідок чого отримували прибуток, що не відобразили у деклараціях з податку на прибуток. Також, невстановлені особи, не маючи можливості здійснювати господарську діяльність та не маючи наміру здійснювати законну фінансову-господарську діяльність підприємств, складали та видавали завідомо підроблені документи.

Досудове розслідування зазначеного кримінального провадження триває більше 18 місяців, але повідомлення про підозру до цього часу не вручено жодній особі. Однак, з аналізу фабули, що описана в витязі ЄРДР, вбачається, що орган досудового розслідування визнає ОСОБА_6 підозрюваним, оскільки зазначає, що він у змові з іншими особами вчинив кримінальне правопорушення.

Крім цього, адвокат наголосив, що здійснення в рамках вказаного кримінального провадження процесуальних слідчих дій щодо ОСОБА_6 , а саме здійснення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , свідчить про те, що він є саме тією особою, чиї права та інтереси обмежуються під час кримінального провадження.

Адвокат зазначив, що кримінальне провадження, яке здійснюється посадовими особами територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, не має на меті виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України, адже з огляду на тривалість досудового розслідування, воно є формальним.

Підсумовуючи своє клопотання, адвокат вказав, що подальше розслідування кримінального провадження і згадування в контексті ОСОБА_6 без прийняття процесуальних рішень про закриття кримінального провадження порушує право на захист ОСОБА_6 , визначене у ч. 5 ст. 28 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , клопотання про закриття кримінального провадження підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Особа, в інтересах якої подано клопотання, в судове засідання не з`явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження заперечував та в його задоволені просив відмовити, зазначаючи, що наразі в органу досудового розслідування існує необхідність у проведені ряду слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши позицію заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінального провадження №0001165, надані в судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованим в м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001165 від 24.07.2018 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» № 2548-VIII від 18.09.2018 року, який набрав чинності 04.11.2018 року, статтю 284 КПК України було доповнено новою частиною 9.

Так, згідно вказаної ч. 9 ст. 284 КПК України якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до положень ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Між тим, за практикою Європейського суду початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, а й момент коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.

Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому, «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»). При цьому, за практикою ЄСПЛ висуненням обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»).

При цьому, гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за практикою Європейського суду з прав людини, користується особа, викликана як свідок у кримінальній справі, але фактично підозрювана у вчиненні злочину (зокрема, їй були поставлені запитання під час допиту, які можуть бути використані проти неї як обвинувальні) (рішення у справі «Сервес проти Франції»). Європейським судом з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.

Таким чином, з огляду на ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного та відповідно до положень ч. 6 ст. 28 КПК України.

З аналізу фабули, що описана у витязі з ЄРДР кримінального провадження №0001165, вбачається, що орган досудового розслідування зазначає ОСОБА_6 як особу, що у співучасті із іншими особами вчинила злочин. Крім того, 30.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_6 , слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України було здійснено обшук. Вказані факти у своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_6 є особою, чиї права та інтереси обмежуються під час кримінального провадження, а отже клопотання про закриття кримінального провадження ініційовано особою, яка має на це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне провадження №0001165 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України, 28.05.2019 виділено з кримінального провадження №0002554 /том 1 а. м. 50-51/.

Проте, датою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по кримінальному провадженню №0001165 за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України є 24.07.2018.

При цьому положеннями ч. 1 ст. 219 КК України строк досудового розслідування кримінального провадження обчислюється саме із моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а не з дати реєстрації провадження, виділеного із матеріалів іншого досудового розслідування, що узгоджується із положеннями ч. 7 ст. 217 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001165, встановив, що в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру повідомлено не було. Вказана обставина, крім інших матеріалів провадження, стверджується витягом з ЄРДР та відповіддю на адвокатський запит начальника першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_11 від 19.02.2020 року.

Відтак, загальний строк досудового розслідування кримінального провадження №0001165 від 24.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України, згідно приписів ст. 219 КПК України, складає 18 місяців, тобто закінчився 24.01.2020 року.

Водночас, матеріали кримінального провадження №0001165 не містять будь-яких доказів про звернення до слідчого судді з метою продовження таких строків в порядку ст. 294, 295-1 КПК України, а так само не містить відповідної ухвали слідчого судді про продовження строків досудового розслідування. Про існування таких обставин не зазначив і прокурор.

Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Таким чином, будь-які слідчі, процесуальні дії у кримінальному провадженні можуть бути виконані виключно в межах граничних строків, встановлених КПК України, в даному випадку в межах строків досудового розслідування.

Як викладено вище, строки досудового розслідування кримінального провадження №0001165 сплили, що свідчить про обґрунтованість поданого адвокатом ОСОБА_4 клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Поряд із цим, в ході розгляду клопотання встановлено, що постановою від 21.02.2020 кримінальне провадження №0001165 в частині ч. 2 ст. 205 КК України (чинна до 25.09.2019) закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідні дані внесено і до ЄРДР. Таким чином, на час розгляду даного клопотання провадження №0001165 здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

З огляду на викладене, надходжу до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 219, 284, 294, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження №0001165 від 24.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001165 від 24.07.2018 року - закрити на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1