УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: володільця арештованого майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 10 березня 2017 року ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був ОСОБА_5 .

21 червня 2017 року під час оформлення свідоцтва про право на спадщину з`ясувалось, що квартира АДРЕСА_1 , продана 27 листопада 2016 року ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Вказує, що за даним фактом Печерським УП ГУНП у м. Києві було внесено відомості до Єдиного реєстру за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року було задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладено арешт на майно, квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, витребувано квартиру АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння та повернуто ОСОБА_3 , як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 .

Вважає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Крім того, в клопотанні зазначено, що матеріали кримінального провадження №0002893 від 23 червня 2017 року об`єднано з кримінальним провадженням №0007355 від 26 серпня 2015 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП у м. Києві.

Володілець арештованого майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, та просила її задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП у м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0007355 від 26 серпня 2015 року, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого СУ ГУНП у м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0007355 від 26 серпня 2015 року.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення володільця арештованого майна ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В подальшому, матеріали кримінального провадження №0002893 від 23 червня 2017 року об`єднано з кримінальним провадженням №0007355 від 26 серпня 2015 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП у м. Києві.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові,корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року було задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, накладено арешт на майно, квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Як визначено в ухвалі слідчого судді від 27 листопада 2017 року, арешт на майно накладено, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення в кримінальному провадженні №0002893 від 23 червня 2017 року, та з метою збереження речових доказів, та попередження його подальшого відчуження.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу ) ;4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, витребувано квартиру АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння та повернуто ОСОБА_3 , як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 .

Вказане рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року не оскаржувалось, та набрало законної сили.

Викладені обставини свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту квартири АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та власником майна у судовому засіданні, не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки заявником ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим, вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002893 від 23 червня 2017 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року (справа №757/70950/17-к) на нерухоме майно,

а саме:

-двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1