Справа № 991/4383/20
Провадження №11-сс/991/562/20
суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м.Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , заявник ОСОБА_6 , прокурор не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_6 від 21 травня 2020 року, відмовлено. Підставою ухвалення рішення зазначено відсутність фактичних даних у заяві скаржника, які б свідчили про вчинення корупційного злочину.
Представник заявника ОСОБА_7 26 червня 2020 року подав апеляційну скаргу, так як вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, яка, на його думку, підлягає до скасування. Підставами для скасування рішення слідчого судді зазначає, що суддею проігноровано вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої уповноважені особи НАБ України, на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відомості до ЄРДР. Також вважає, що слідчий суддя, порушивши норми процесуального права, вийшов за межі розгляду заяви, даючи оцінку її змісту та визначаючи наявність чи відсутність складу злочину. Крім того, не погоджується з висновком судді і щодо змісту листа НАБ України від 16 червня 2020 року №14-225/21330 згідно якого заяву ОСОБА_6 скеровано до Управління внутрішнього контролю ДБР та офісу Генерального прокурора для розгляду її в межах компетенції. Зазначає, що вказаний лист був підписаний в.о. директора Харківського територіального управління НАБ України, а не детективом, уповноваженим приймати рішення в порядку ст. 214 КПК України. Територіальне управління не має детективів, які б здійснювали досудове розслідування згідно чинного КПК України, та не наділене повноваженнями приймати процесуальні рішення відносно заяви ОСОБА_6 . Просить постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого судді від 19 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб НАБ України внести до ЄРДР відомості, що містяться в заяві ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 21 травня 2020 року. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст ухвали слідчого судді від 19 червня 2020 року було опубліковано у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 26 червня 2020 року.
Учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. Представник заявника подав заяву про розгляд апеляційного провадження за його відсутності та його довірителя.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що повний текст ухвали оголошено 24 червня 2020 року за відсутності учасників та його текст представник отримав 26 червня 2020 року. За наведеного, колегія суддів вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню на підставі ст.117 КПК України.
Щодо доводів апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1 ст. 306 КПК України).
Згідно п.2 ч.2 ст.304 КПК України у випадку, якщо буде встановлено, що подана скарга не підлягає розгляду в цьому суді, то вона повертається.
Згідно положень ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст.45 КК України, ст.ст.206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.
Однак, наявність таких умов в даному випадку судом не встановлена.
Зі змісту скарги, поданої до суду 1 інстанції судом встановлено, що скаржником подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень керівництвом ДБР, передбачених ч.1 ст.364, ст.ст.172, 343 КК України.
Заявником не доведено, що, вказані у заяві про вчинення злочину, доводи відповідають вимогам п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, як і те, що суб`єкти кримінальних правопорушень входять до переліку осіб, визначених п.1 ч.5 ст.216 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до НАБ України із заявою про наявність в діях керівництва ДБР ознак кримінального правопорушення за ч.1 ст.364 КК України, якою передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди, розмір якої становить від 100 до 250 неоподаткових мінімумів доходів громадян.
За таких обставин та, враховуючи вимоги п.2 ч.2 ст.304 КПК України, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_6 не підсудна Вищому антикорупційному суду, а тому у відповідності до п.2 ч.2 ст.304 КПК України вона підлягала поверненню скаржнику. Разом з тим, слідчий суддя в порушення правил підсудності скарги, відкрив провадження та ухвалив рішення по її суті. Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 роз`яснено, що у випадку безпідставного відкриття провадження необхідно застосовувати аналогію закону та закривати провадження.
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді від 19 червня 2020 року підлягає до скасування, а провадження за скаргою - закриттю.
У зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги в частині зобов`язання вчинити дії щодо внесення даних до ЄРДР необхідно відмовити.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст. ст. 33-1, 216, 309, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Поновити строк на апеляційне оскарження представнику заявника ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовільнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР скасувати та провадження за скаргою ОСОБА_6 закрити.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4