УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.11.2014р. за №0003049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17.11.2014р. за №0003049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)).

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.11.2014р. приблизно о 15.50год., невідома особа шляхом обману, через проведення транзакції в банкоматі «Ощадбанк» за адресою: м.Запоріжжя, вул..Новгородська, б.5, за допомогою картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , заволоділа грошовими коштами у розмірі 3801,00грн., чим спричинила ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

16.06.2020р. прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить закрити зазначене кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих оперативно-розшукових дій, але встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не виявилось можливим, повідомлення про підозру жодній особі не вручено. Разом з тим, передбачений ст.49 КК України 3-річний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання і просить його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечила, пославшись на те, що під час досудового розслідування слідчим не було вчинено усіх можливих заходів для встановлення особи злочинця. Вона особисто через мережу Інтернет з`ясувала інформацію щодо належності номерів телефонів, з яких їй дзвонили, Експертному центру кредитування в м.Дніпрі, про що повідомила слідчому під час її допиту, потім додатково подавала письмові пояснення щодо з`ясованих нею обставин злочину та можливих злочинців, просила витребувати інформацію в ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому була відкрита її банківська картка та з якої були переведені грошові кошти, а також з АТ «Ощадбанк», на картку клієнта якого були перераховані гроші. Однак жодних слідчих дій, направлених на перевірку цієї інформації, слідчим вчинено не було.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до такого.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ст.91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2, ч.4 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом за клопотанням прокурора, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, є злочином невеликої тяжкості і карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, оцінивши обставини справи, вислухавши думку потерпілої, суд приходить до висновку про передчасність вирішення питання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки, як встановлено судом, під час досудового розслідування слідчим та прокурором не були вжиті усі можливі заходи та проведені усі можливі слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб, причетних до вчинення злочину, та з`ясування інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що можливість встановлення причетної до злочину особи вичерпана.

Таким чином, в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.12,49,190 КК України, ст.2,9,91-93,284,369,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.11.2014р. за №0003049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не була скасована, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали було складено та оголошено 02.07.2020р. в 09.05год.

Суддя ОСОБА_1

01.07.2020