Справа № 569/4988/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0001501 від 14.03.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки в АДРЕСА_1 , незаміжньої, із середньою освітою, несудимої,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 03.03.2020, біля 11 год 00 хв, знаходячись у примішенні торгового залу магазину "Sinsay", який знаходиться у приміщенні ТРЦ "Екватор", що в м. Рівне по вул. Макарова, 23, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку продавців та інших осіб, з торгівельної вітрини вказаного магазину таємно викрала жіночі штани ( джинси) "хv872", вартістю 374 грн 17 грн, які належать ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", чим заподіяла вказаному підприємству майнової шкоди на вказану суму.

Вона ж, 13.03.2020, біля 20 год 40 хв, знаходячись у примішенні торгового залу магазину "Sinsay", який знаходиться у приміщенні ТРЦ "Екватор", що в м. Рівне по вул. Макарова, 23, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, скориставшись відсутністю спостереження за її діями з боку продавців та інших осіб, з торгівельної вітрини вказаного магазину, таємно викрала штани "ус730" вартістю 499 грн 17 коп та теніску " хт260", вартістю 207 грн 50 коп, а всього на загальну суму 706 грн 67 коп, пройшовши касову зону намагалась покинути приміщення магазину.

Однак, довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_3 на вдалось з причин, що не залежали від її волі, оскільки остання була помічена та затримана працівниками магазину при виході з викраденим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних на обвинувачену.

Судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнала повністю, щиро покаялася, кваліфікацію злочинів не оспорювала та підтвердила факт, що дійсно 03.03.2020, біля 11 год 00 хв, вона знаходячись у примішенні торгового залу магазину "Sinsay", який знаходиться у приміщенні ТРЦ "Екватор", що в м. Рівне по вул. Макарова, 23, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку продавців та інших осіб, з торгівельної вітрини вказаного магазину таємно викрала жіночі штани (джинси). В подальшому вказані штани були повернуті в магазин.

13.03.2020, біля 20 год 40 хв, вона знаходячись у вказакному магазині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з тих же підстав, з торгівельної вітрини вказаного магазину, намагалась викрасти жіночі штани та теніску, і пройшовши касову зону намагалась покинути приміщення магазину, однак з викраденим майном була затримана працівниками магазину. Просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з"явився, однак подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, міру покарання обвинуваченій призначити судом на власний розсуд.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчиненими повторно, і останній у їх вчиненні винен.

Витрат на залучення експерта немає.

Постановою слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 18.03.2020 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження жіночі штани (джинси) "хv872".

Постановою слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП ОСОБА_6 від 20.03.2020 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження диски із відеозаписами від 03.0 3.2020 та 13.03.2020 з магазину "Sinsay".

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та відшкодування завданих збитків.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає пом"якшуючими обставинами вчинення злочину вперше та в молодому віці.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Що стосується особи обвинуваченої то суд враховує, що вона має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима, неофіційно займається суспільно-корисливою працею.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання немає на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання ( ст. 65 КК ) наділяють суд правом вибору однією з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізаці цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання ( Постанова Верховного Суду України від 26 квітня 2018 року по справі № 757/15167/15-к).

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то обвинуваченій має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкцій інкримінуємих статтей Кримінального Кодексу України.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості вчинених злочинів, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на три місяці;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік,

У відповідності до ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вважати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, а саме: диски з відеозаписами від 03.0 3.2020 та 13.03.2020 з магазину "Sinsay" залишити при матеріалах кримінального провадження, а жіночі штани (джинси) "хv872"вважати повернутими в магазин "Sinsay".

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1