Провадження № 11-cc/824/518/2020 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2020 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участі:

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за участі адвоката ОСОБА_7 , апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 30.08.2019 року про закриття об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0017298 від 30.12.2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проведений слідством комплекс дій є достатнім, у цій ситуації, для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення за указаними статтями КК. Наявні у постанові певного роду описки цього висновку не спростовують, та не є самостійною передумовою скасування. За таких обставин, слідча суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, як необґрунтована, а висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 190 КК України є вірним.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21.10.2019 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 30.08.2019 року, про закриття об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0017298 від 30.12.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року є незаконною, так як, вона постановлена слідчим суддею з підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Апелянт зазначає, що слідчим суддею порушено передбачену КПК України, процедуру судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Крім цього апелянт зазначає що грубо порушено права потерпілих у кримінальному провадженні, встановлені ст.ст. 55, 56 КПК України. Також, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні будь-яка мотивація того, чому не взято до уваги кожний із доводів моєї скарги, що перевірка обставин за заявами ОСОБА_9 всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а відтак його рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.
Заслухавши суддю доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який змінив вимоги апеляційної скарги та просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21.10.2019 року та ухвалу слідчого про закриття кримінального провадження від 30.08.2019 року, перевіривши матеріали справи та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, орган досудового розслідування повинен при проведенні досудового розслідування кримінальних проваджень всебічно повно та об`єктивно встановити фактичні обставини, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, ретельно перевірити доводи викладені в заяві та в залежності від отриманих результатів прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Аналогічні вимоги містить і ч. 2 статті 9 КПК України, якою визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування. Постанова про закриття кримінального провадження може бути винесена лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Висновки слідчого чи прокурора при закритті кримінального провадження повинні бути зроблені з аналізу всієї сукупності зібраних доказів.
Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, в тому числі і про закриття кримінального провадження, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто, зазначена постанова повинна бути вмотивованою, з викладом фактичних обставин, встановленим матеріалами провадження. При цьому слідчим повинно бути перевірено всі доводи, в тому числі і особи, за заявою якої внесено відомості до ЄРДР.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги закону слідчим в належній мірі дотримані не були, а слідчим суддею цьому не надано відповідної оцінки.

Так, слідчим в постанові про закриття кримінального провадження робиться висновок про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 164 КК України з посиланням на те, умислу ОСОБА_10 на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 не встановлено.

На думку колегії суддів такий висновок є передчасним. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.11.2014 року, з ОСОБА_10 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2014 року до повноліття дитини, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення сином трирічного віку. Станом на 21.09.2016 року заборгованість становила 40808 грн. 42 коп. Про наявне судове рішення ОСОБА_10 було достеменно відомо. Крім цього, матеріалами кримінального провадження встановлено, що не заперечує і ОСОБА_10 у своїх показаннях, що він аліменти на утримання сина не сплачував, змінював місце роботи, роботодавцям про наявність у нього обов`язку по сплаті аліментів не повідомляв, органам державної виконавчої служби про своє місце роботи не повідомляв. Колегія суддів також зазначає, що посилання в постанові слідчого, як на підставу відсутності умислу у ОСОБА_10 на ухилення від сплати аліментів, на те, що ОСОБА_10 надсилав грошові кошти періодично на адресу ОСОБА_9 на утримання сина в розмірі від 200 до 100 грн., колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки зазначені кошти надсилалися вкрай рідко, та їх суму значно менша від визначеного судом розміру.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання в постанові слідчого на те, що в зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , стягувача у виконавчому провадженні, у ОСОБА_10 не було обв`язку виконувати судове рішення по сплаті аліментів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 визнана законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0017298 від 30.12.2018 року.

З огляду на вище викладене, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого та слідчого судді про відсутність умислу у ОСОБА_10 на ухилення від сплати аліментів та невиконання судового рішення вважає даний висновок передчасним.

Стосовно доводів постанови слідчого щодо відсутності в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з підстав для призначення пенсії ОСОБА_10 по втраті годувальника на дитину ОСОБА_12 , 2014 року, стала в тому числі і довідка про склад сім`ї від 22.11.2016 року за № 149 ( т. 3 а.с. 20 ). У вказаній довідці зазначено про проживання в АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_10 його неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2014 року народження.

Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, неповнолітній ОСОБА_8 , 2014 року народження, проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 ( т. 2 а.с. 248, т. 2 а.с. 244 ).

Ці суперечливі докази не були належним чином перевірені як під час досудового розслідування, так і при розгляді скарги слідчим суддею.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим в кримінальному провадженні не була допитана законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 .

Всі зазначені вище недоліки не були в достатній мірі перевірені слідчим суддею.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до переконання, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0017298 проведено не повно, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а провадження направленню до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві для продовження досудового розслідування.

Оскільки слідчим суддею в належній мірі не перевірені доводи скарги та прийняте за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 рішення не може бути визнане законним та обґрунтованим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на постанову про закриття кримінального провадження, скасувати.

Скасувати постанову старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 від 30.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0017298 від 30.12.2017 року.

Матеріали провадження направити до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :