Справа № 282/16/20
Провадження № 1-кс/282/99/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2020 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000003 від 07.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України про примусове відібрання біологічних зразків,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про примусове відібрання біологічних зразків.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Любарського ВП перебуває кримінальне провадження №0000003 від 07.01.2020 року за фактом незаконного заволодіння 06.01.2020 року близько 19 год. поблизу кафе «Едем» в с.Громада Любарського району Житомирської області, невідомими особами шляхом вільного доступу автомобілем ВАЗ- 21011, д.н. в НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5

07.01.2020 року під час проведення невідкладного обшуку в АДРЕСА_1 , на території домогосподарства, яким користувався ОСОБА_6 , виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ-21011, д.н. в НОМЕР_1 , належний заявнику. В ході огляду автомобіля з переднього водійського сидіння вилучений фрагмент тканини із запаховими слідами, а також з переднього водійського сидіння вилучено кашкет коричневого кольору із запаховими слідами.

До незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом можуть бути причетні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_4 .

У ході досудового розслідування виникла необхідність у відібранні біологічних зразків зразків крові у осіб, які можуть бути причетними до вищевказаного кримінального правопорушення, а саме - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 для проведення судово-одорологічної експертизи, що призначена постановою слідчого від 11.02.2020 року.

11 лютого 2020 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні було винесено постанову про відібрання запахових зразків у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 для проведення судово-одорологічної експертизи.

19 лютого 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ознайомлено із вказаними постановами процесуального прокурора Бердичівської місцевої прокуратури про відібрання запахових зразків для проведення судово-одорологічної експертизи.

Ознайомившись із вказаними постановами, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від надання біологічних зразків відмовилися, про що зробили записи у постановах.

Враховуючи вище викладене, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідно відібрати у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зразки крові з метою подальшого проведення судово-одорологічної експертизи, із проведенням порівняльного дослідження зразків, результати яких відіграватимуть важливу роль для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Оскільки отримати біологічні зразки в інший спосіб не можливо, слідчий просить надати дозвіл на примусове відібрання у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічних зразків крові.

У судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав з викладених у клопотанні підстав, пояснивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відмовляються надати добровільно біологічні зразки для проведення експертизи. Також пояснив, що вказані особи на даний час не набули статусу підозрюваних у даному кримінальному проваджені і він тричі звертався з даним клопотанням до слідчого судді, однак у його задоволені йому було відмовлено.

Особи, у яких планується відібрання зразків для експертизи - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд клопотання шляхом вручення повісток про виклик до суду.

Згідно ч.3 ст.245 КПК України, у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд розглядає клопотання сторони кримінального провадження про їх примусове відібрання в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, а тому суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності осіб у володінні яких знаходяться речі.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу, яка визначає порядок проведення освідування особи.

Частиною третьою ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Питання отримання зразків для експертизи врегульоване ст.245 КПК України.

Частинами 1 та 2 ст.245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000003 від 07.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, 11.02.2020 року винесено постанови про відібрання у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запахових зразків для експертного дослідження. Відібрання біологічних зразків доручено слідчим СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області.

Із вказаних постанов вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не надали дозвіл на відібрання запахових зразків, про що зробили відповідні записи на вищевказаних постановах.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України.

Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.

За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також те, що слідчим суддею вже тричі було відмовлено у задоволені даного клопотання, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, наданими слідчим для огляду в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є необґрунтованими і тому не знаходить підстав для його задоволення.

Керуючись ст.63 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Законом №475/97-ВРвід 17.07.1997 року, ст.ст.18, 160 - 166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000003 від 07.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1