КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 червня 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Глеваха, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, охоронця другого відділу Управління оперативного чергування та охорони апарату Голови СБ України - у військовому званні старший сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 липня 2020 року включно, у межах строку досудового розслідування, визначено заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апелянт зазначає про відсутність ризиків, які наведені в клопотанні органу досудового розслідування, прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Окрім того, слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали не враховано положення статті 178 КПК України та не оцінено докази, що покладені в основу підозри.
Звертає увагу захисник на характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не заперечує фактичні обставини справи, має на утриманні малолітнього сина, постійне місце проживання в м. Київ, раніше не судимий, за станом здоров`я має важку хворобу, потребує постійного нагляду лікаря та реабілітації.
Окрім того, у злочинні, в якому підозрюється ОСОБА_6 не має завданої матеріальної шкоди та тяжких наслідків, що суттєво може вплинути на розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту дозволить виключити будь-які ризики під час досудового слідства та дозволить ОСОБА_6 здійснювати догляд за малолітнім сином та прискорить процес досудового розслідування, оскільки він не заперечує свою причетність до даного злочину.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000031, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

22 травня 2020 року, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 затримано та наступного дня повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
25 травня 2020 року слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, з одночасним визначенням застави в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року вказане клопотання задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 липня 2020 року включно, у межах строку досудового розслідування, визначено заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, заслухано думку сторони обвинувачення та сторони захисту, допитано підозрюваного, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (п. 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04).
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_10 перебуваючи на волі, впливати на інших підозрюваних, а також свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України», заява № 37789/05).

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , який не заперечує фактичні обставини справи, має на утриманні малолітнього сина, постійне місце проживання в м. Київ, раніше не судимий, має важке захворювання, потребує постійного нагляду лікаря та реабілітації, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи захисника з приводу відсутності ризиків вчинення його довірителем дій, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його тяжкість та покарання що йому загрожує.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала відповідає вказаним вимогам, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, визначив заставу у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 грн., що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 липня 2020 року включно, у межах строку досудового розслідування, визначено заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_12

Справа № 11сс/824/2936/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_11