Справа № 341/1551/18
Провадження № 1-кп/349/10/20
У Х В А Л А
іменем України
20 березня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000101 щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою загальною освітою, неодруженого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

законний представник

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати.
Обвинувачений, його законний представник та захисник заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід , оскільки відсутні будь-які ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України . Крім цього в державі оголошено карантин, що унеможливить виїзд обвинуваченого за кордон.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження судом неодноразово були задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливістю завершення судового провадження до спливу строку тримання під вартою.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 22 березня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ч.2 ст. 492 КПК України тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Згідно обвинувального акта неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,а саме: в заподіяннні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою в суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що до моменту свого затримання неповнолітній обвинувачений проживав в одній квартирі разом з своєю бабусею ОСОБА_6 , яка є його опікуном, неодружений.
Відсутність міцних соціальних зв`язків, молодий вік обвинуваченого в сукупності з загрозою тяжкого покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченим свого місця проживання та переховуванню від суду.
Зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, відсутністю міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, з метою запобігти переховуванню його від суду, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику та враховуючи те, що судове провадження не може бути завершене до спливу строку дії ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 196, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на шістдесят днів, до 18 травня 2020 року, включно.

Строк дії ухвали до 18 травня2020 року.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1