Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9418/19
У Х В А Л А
12 лютого 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В поданому клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 18.09.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.09.2019р. в період часу з 08 год. 30 хв. по 09 год. 50 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в адміністративному приміщенні АЗС ТОВ «Фактор Нафтогаз», розташованому по вул. Новозаводській, 13/2 у м. Миколаєві, де ОСОБА_5 працював оператором, у останнього, на ґрунті тривалих латентних неприязних відносин, які склались за час роботи на вказаній АЗС, виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , котрі в цей же час перебували у вказаному приміщенні.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на скоєння вбивства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , використовуючи вогнепальну зброю - пістолет без маркування чорного кольору калібру 9 мм., який він незаконно придбав та носив при собі, здійснив в останніх не менше 5 прицільних пострілів на ураження. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на протиправне заподіяння смерті вказаних осіб, ОСОБА_5 , наніс ножем не менш ніж 3 удари в область шиї ОСОБА_6 . Від отриманих поранень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 загинули на місці скоєння злочину.

Згідно висновку експерта № 2289 від 24.10.2019р. смерть ОСОБА_6 настала внаслідок комбінованої травми у вигляді наскрізних вогнепальних кульових поранень тулуба з пошкодженням легень, серця та сліпих колото-різаних поранень шиї з пошкодженням правої загальної сонної артерії, що ускладнилась масивною гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечою.

Згідно висновку експерта № 2288 від 21.10.2019р. смерть ОСОБА_7 настала в результаті вогнепальних наскрізних поранень голови та шиї з пошкодженням головного мозку, органів шиї, що ускладнилось гострою крововтратою.

Згідно висновку експерта № 2294 від 21.10.2019р. смерть ОСОБА_8 настала внаслідок одного скрізного вогнепального поранення голови у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, пошкодження оболонок головного мозку, деструкції та забоїв речовини головного мозку і лівого мигдалика мозочка.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, не явка слідчого в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 18.09.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 причетний до умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Окрім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 , у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав пістолет «STALKER 2918 UK» № НОМЕР_1 калібру 9 мм., пістолет без маркування чорного кольору калібру 9 мм. та патрони в кількості не менш ніж 133 шт., які він незаконно зберігав за місцем свого мешкання, а саме у кв. АДРЕСА_1 .

18.09.2019р. ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі пістолет «STALKER 2918 UK» № НОМЕР_1 калібру 9 мм. який є стрілецькою вогнепальною зброєю, пістолет без маркування чорного кольору калібру 9 мм., який є стрілецькою вогнепальною зброєю та патрони в кількості не менш ніж 133 шт., які є боєприпасами, переносив їх при собі, де в той самий день о 17 год. 51 хв., у під`їзді № 2 будю 82 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, його було затримано працівниками Національної поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, що долучені слідчим до клопотання встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2013 (провадження №2/487/7/13) розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та розділено спільне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_2 визнавши за ОСОБА_9 право власності на частину зазначеної квартири а іншу квартири залишено у власності ОСОБА_5 .

Вищевказана частина квартири, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 має значення для забезпечення відшкодування збитків потерпілим по заявленим ними цивільним позовам, та існують наявні підстави вважати, що вказане майно може бути відчужено третім особам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначена квартира підлягає арешту шляхом заборони її відчуження та розпорядження, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту вказаної квартири відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. З урахуванням положень КПК України, є цілком виправданим на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у даному клопотанні. Вказаний захід забезпечення кримінального провадження та вказані вище у клопотанні обмеження унеможливлять подальше відчуження даної квартири, а також надасть можливість органу досудового розслідування забезпечити відшкодування збитків по заявленим в рамках вказаного кримінального провадження цивільним позовам.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, асаме частину квартири АДРЕСА_2 , яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_5 , шляхом заборони будь - кому здійснювати його відчуження, розпорядження до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0003492.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1