Справа № 163/988/20
Провадження № 1-кп/163/65/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000097 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великі Олекси Рівненського району Рівненської області, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, базової середньої освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.201, ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 19.10.2019 року на території Республіки Польща за невстановлених обставин незаконно придбав ніж, який відноситься до коротко-клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії, і біля 10:44 години 19.11.2019 року, будучи водієм автомобіля "Рено Трафік", номерний знак НОМЕР_1 , транспортував його у ніші для речей цього автомобіля на територію МАПП "Ягодин", де вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Він же близько 10:44 години 19.11.2019 року, слідуючи водієм зазначеного автомобіля з Республіки Польща в Україну смугою руху "зелений коридор" через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці ДФС України, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю серед особистих речей в розміщеній навпроти сидіння пасажира автомобіля ніші ніж, який відноситься до коротко-клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.201, ч.2 ст.263 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.

В підготовчому засіданні сторони подали угоду про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому злочинів за фактичними обставинами.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, позитивна характеристика за місцем проживання, відсутність судимостей, наявність на утриманні трьох дітей) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.1 ст.201 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.201 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Передбачений ч.1 ст.201 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких; передбачений ч.2 ст.263 КК України до категорії середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.1 ст.201 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щиро кається і активно сприяв розкриттю злочину.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Ніж з чохлом як речові докази слід конфіскувати в порядку ст.ст.961, 962 КК України і відповідно до ст.100 КПК України передати органу дозвільної системи; паспорт підлягає поверненню володільцю; документи щодо проходження митного контролю слід залишити в матеріалах справи.
Власником автомобіля "Рено" є ОСОБА_6 . Прокурор в підготовчому засіданні заявив, що по справі не здобуто доказів, які б свідчили, що власник транспортного засобу знав чи міг знати про його незаконне використання. У зв`язку з цим та відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України автомобіль слід повернути власнику.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Відповідно до ст.174 КПК України та з огляду на призначене покарання підлягає скасуванню арешт, накладений на транспортний засіб як забезпечення можливої конфіскації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 04.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0000097, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.201, ч.2 ст.263 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.201 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді 1177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 009 (двадцять тисяч дев`ять) гривень;
- за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 1177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 009 (двадцять тисяч дев`ять) гривень.

Речові докази : акт про проведення огляду № 205010/2019/239352, контрольний талон для проходження по "зеленому коридору", контрольний талон для проходження по "червоному коридору" серії КВІ № 394352, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження;
паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , який зберігається в матеріалах провадження, повернути ОСОБА_4 , знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2019 року арешт;
ніж (багнет до автомату Калашникова) з чохлом, які зберігаються в камері речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України і передати уповноваженому підрозділу дозвільної системи ГУНП у Волинській області, знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2019 року арешт;
автомобіль "Рено Трафік", номерний знак НОМЕР_1 , ключі до нього, які зберігаються на території УСБУ у Волинській області, повернути його власнику ОСОБА_6 , знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2019 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок судових витрат на проведення експертизи холодної зброї.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1