Дата документу 16.03.2020 Справа № 554/2142/20
Провадження №1-кс/554/3460/2020
УХВАЛА
іменем України
16 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
11.03.2020 р. заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою , в порядку ст.303 КПК України , на бездіяльність слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04.02.2020 р., поданою в порядку ст.214 КПК України, про вчинення злочину.
Скарга мотивована тим, що у вказаній заяві він виклав факти, які, на його думку, свідчать про кримінальне правопорушення з боку прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Однак, отримавши заяву про вчинення кримінального правопорушення, слідчий всупереч вимогам ст.214 КПК України у строк протягом 24 годин не вніс відомості до ЄРДР. Лише 07.03.2020 р. він отримав відповідь про відмову внесення відомостей до ЄРДР.
Прохав поновити строк звернення до суду з даною скаргою , оскільки пропущений з поважних причин. Визнати бездіяльність слідчого ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві у невнесенні відомостей до ЄРДР після подання ОСОБА_3 повідомлення про злочин від 04.02.2020 р. Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у м. Полтаві внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 04.02.2020 р. .
ОСОБА_3 в судове засідання не з*явився , в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві в судове засіданні не з*явився , будучи вчасно повідомлений про день та час розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.
Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Зі скарги та доданих до неї документів убачається, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання слідчим його заяви про вчинення злочину від 04 лбтого 2020 року.
Так, зі змісту заяви від 04.02.2020 року ОСОБА_3 слідує, що йому стало відомо про те , що 08.12.2015 р. розглянуто Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області подання начальника Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровської області про звільнення від покарання ОСОБА_5 . Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 26.11.2012 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст 146 , ч.2 ст 355, 70 КК України до 5 років позбавлення волі , на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строк на 3 роки.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання .Однак , було приховано про те , що ОСОБА_5 не сплатив кошти за завдану шкоду на користь ОСОБА_6 в розмірі 60 000 грн.
Таким чином , дії ОСОБА_5 мають ознаки злочину ч.1 ст. 382 КК України.
Також ОСОБА_5 має борг перед ПАТ» Укрсоцбанк « за кредитом.
Прокурор ОСОБА_4 08.12.2015 р., зловживаючи службовим становищем , увів в оману суд , підтримав неправомірне подання начальника Новомосковського міськрайонного відділу КВІ УДПтСУ у Дніпропетровскій області від 07.12.2015 р. про звільнення від покарання ОСОБА_5 та приховав від суду , що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання протягом іспитового строку двічі вчинив злочин за ознакою ч.1 ст. 382 КК України. Вважає, що дії прокурора ОСОБА_4 мають ознаки злочину за ст. 364, 367, 382, 384 КК України , що завдало шкоду інтересам та авторитету держави і правосуддя.
Частина 1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення ( злочин ).
Пп. 2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
За відсутності у заявах чи повідомленнях конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.
Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вказує заявник у скарзі, викладені у заяві факти не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
24.02.2020 р. ОСОБА_3 було направлено повідомлення за підписом слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР та зазначено , що заява направляється до прокуратури Дніпровської області для організації розгляду по суті .
Слідчим суддею встановлено , що ОСОБА_3 фактично оскаржує правову позицію прокурора по справі , що взагалі не передбачено чинними нормами КПК України. Крім того , на його думку лише був вчинений злочин ОСОБА_5 за ст. 382 КК України. Даний факт не підтверджений матеріалами справи.
В даному контексті також варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 04.02.2020 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (злочину), проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу конкретного злочину, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.
Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої встановлений порядок внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви, а також відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, враховуючи викладене, а також проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги з доповненнями , заявленими в ході розгляду справи, необхідно відмовити в повному обсязі.
Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк на оскарження.
Оскільки відповідь на заяву від 04.02.2020 року заявник отримав 07.03.2020 р. , то строк звернення до суду підлягає поновленню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з даною скаргою.
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення від 04.02.2020 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1