справа №176/382/20
провадження №1-кп/176/156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, якому встановена 2 група інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2019 року за №0000054,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , судового розпорядника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2019 року за №0000054.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2019 року приблизно о 02 год.20 хв., ОСОБА_4 , не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, знаходячись у громадському місці на сходинковій клітині першого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де із застосуванням фарби емалі синього кольору почав наносити різноманітні написи незрозумілого змісту на стіни під`їзду та на вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає подружжя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Продовжуючи грубо порушувати громадський порядок та нормальний відпочинок громадян, не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, протягом вищевказаного часу ОСОБА_4 перебуваючи у громадському місці на сходинковій клітині першого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , голосно виражався нецензурною лайкою та висловлював образи на адресу подружжя ОСОБА_10 , після чого невстановленим в ході досудового слідства предметом почав бити по вхідних дверях квартири АДРЕСА_3 , продовжуючи таким чином проявляти явну неповагу до суспільних норм поведінки і моралі. На прохання і вимоги припинити хуліганські дії ОСОБА_4 не реагував.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , грубо порушено громадський порядок у громадському місці на сходинковій клітині першого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , тривале порушення спокою громадян похилого віку у нічний час, в тому числі спричинено погіршення самопочуття ОСОБА_9 , внаслідок чого останній було викликано бригаду швидкої медичної допомоги для надання невідкладної медичної допомоги.
Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки його хвороба не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо застосування примусового лікування та направлення до психіатричного закладу.
Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен окремо, щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом заперечували. Захисник зазначив, що на даний час відпала необхідність в направленні ОСОБА_4 на примусове лікування до психіатричного закладу, оскільки останній проходив лікування влітку 2019 року. Під час судових дебатів законний представник ОСОБА_5 висловила думку про прийняття судом рішення відповідно до вимог ст.96 КК України. В той же час, вказані особи не заперечували той факт, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і воно вчинене ОСОБА_4 .
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що проживає в АДРЕСА_4 в ніч з 24.01.2019 року на 25.01.2019 року прокинулась о 02 год. 30 хв. від шуму у під`їзді. Підійшовши до вхідних дверей побачила як сусід ОСОБА_4 розмальовує стіни під`їзду, на зауваження її та чоловіка ОСОБА_4 реагував не адекватно та почав бити якимось предметом по вхідних дверях до її квартири, від чого у неї погіршився стан здоров`я та було викликано швидку медичну допомогу. В подальшому надала суду заяву про розгляд кримінального провадженні у її відстутність.
Потерпілий ОСОБА_8 допитаний у судовому засіданні, показав, що проживає в АДРЕСА_4 в ніч з 24.01.2019 року на 25.01.2019 року прокинувся приблизно о 02 год. 30хв. від шуму у під`їзді. Підійшовши до вхідних дверей побачила як сусід ОСОБА_4 розмальовує стіни під`їзду, зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу його поведінки, той реагував не адекватно та почав бити якимось предметом по вхідних дверях до їх квартири, від чого у дружини погіршився стан здоров`я та було викликано швидку медичну допомогу.
В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення прокурор відмовилась від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідків сторони обвинувачення, суд не здійснював допит вище вказаних свідків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які надані прокурором, суд приходить до переконання, що подане прокурором клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У кримінальному провадженні підтверджено вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.296 КК України та необхідність застосування до нього такого виду примусового заходу медичного характеру як госпіталізація до психіатричної лікарні із звичайним наглядом обґрунтовується наступними доказами,а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.01.2019 року, з якого слідує, що від ОСОБА_8 прийнято заяву про вчиненні злочину за таких обставин: 25.01.2019 року приблизно з 02.-30 год. до 03-00 год. за адресою АДРЕСА_2 у 2-му під`їзді гр. ОСОБА_4 грубо порушував громадський порядок, а саме: гучно висловлювався нецензурною лайкою, вибивав вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , погрожував фізичною розправою та обписав фарбою увесь під`їзд;
- протоколом огляду місця події від 25.01.2019 року проведеного слідчим Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 в період часу з 03-11 год. до 03-25 год., з якого слідує, що на сходинковій клітині першого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 виявлено факт пошкодження дверей до квартири АДРЕСА_3 , де проживає подружжя ОСОБА_10 , обписані стіни під`їзду синьою фарбою, різними словами незрозумілого змісту. До протоколу подано фототаблицю із зображеннями з місця події, на яких зафіксовано пошкодження дверей до квартири АДРЕСА_3 , обписані стіни під`їзду синьою фарбою, різними словами незрозумілого змісту;
- повідомленням Комунального закладу «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за картою виїзду, про те, що 25.01.2019 року о 02 год. 46 хв. за адресою АДРЕСА_4 виїжджала бригада швидкої медичної допомоги №79 для надання медичної допомоги ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №123 від 23.07.2019 року, ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдним синдромом (F20.00 згідно МКХ-10) та за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним режимом спостереження. ОСОБА_4 в період часу вчинення інкримінованого йому правопорушення у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, страждав на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдним синдромом (F20.00 згідно МКХ-10).
Згідно поданих прокурором документів, слідує, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради не перебуває; на військовому обліку не перебуває; перебуває на обліку в Жовтоводському відділі обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 18.05.1995 року та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання 2-ї групи. На обліку у Жовтоводській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 не перебуває. Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з грудня 1982 року з діагнозом F20.0. За місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до порушення громадського порядку, вчинення правопорушень та злочинів. До Жовтоводського ВП неодноразово надходили скарги з боку сусідів на поведінку гр. ОСОБА_4 , до адміністративної відповідальності не притягувався.
Таким чином суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і воно вчинене особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, зокрема хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, він перебував у неосудному стані, у зв`язку із хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної форми, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдним синдромом, тобто він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення суспільно-небезпечного діяння.
Клопотання прокурора в частині направлення ОСОБА_4 до певного закладу з надання психіатричної допомоги задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ст. 94 ч.1, ст. 95 ч.2 КК України, суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, а також питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, а визначення закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду, так як вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
Судові витрати за проведення психіатричної експертизи віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2019 року за №0000054 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, якому встановена 2 група інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Судові витрати за проведення психіатричної експертизи віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня її проголошення апеляційної скарги, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя