Дата документу 18.03.2020
Справа № 334/1360/20
Провадження № 1-кп/334/708/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004538 від 23.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004538 від 23.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м.Запоріжжя. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.

Крім того, Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, які дають підставу для заявлення даного клопотання, а саме: останній скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити новий аналогічний злочин, а тому з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обовязків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального провадження та з підстав того, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти приведеним ризикам, існує необхідність в продовжені строку утримання під вартою.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала позицію прокурора, не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та наполягали на продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Цивільний позов вона не заявляла.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив розглянути клопотання щодо продовження строків тримання під вартою на розсуд колегії суду. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

ОСОБА_7 підтримав думку та позицію свого захисника.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступних висновків: кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м.Запоріжжя. Підстав для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстав для його повернення прокуророві немає, тому слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до судового розгляду.

З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне призначити судовий розгляд кримінального провадження на 26 березня 2020 року о 14 годині 00 хвилин. Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та колегіально, виходячи з вимог ч.3 ст.31 КПК України. Визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним: процесуальний прокурор, обвинуваченей, захисник обвинуваченого, потерпіла. Здійснити виклик в судовий розгляд для допиту свідків з реєстру матеріалів досудового розслідування. Обов`язок по забезпеченню присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, в силу вимог ч.3 ст.23 КПК України, слід покласти на процесуального прокурора.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів дійшла до переконання про задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та виходячи з наступного:

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід «тримання під вартою» до 22.03.2020 року .

Відповідно до ст.. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог ст..176 та ст. 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження. На момент обрання та продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились і мають місце до цього часу, а саме: усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від суду; може незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за їх вчинення, усвідомлюючи невідворотність покарання, є ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, без поважних причин не з`являтись, затягувати розгляд провадження у суді, чим у тому числі перешкодить встановленню істини у справі, що є ризиками, передбаченими п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування, у тому числі при проведенні негласних слідчих (розшуковик) дій були отримані дані, які характеризують особу ОСОБА_7 а саме: встановлено, що останній не має жодного офіційного місця роботи і єдиним джерелом його заробітку є вчинення умисних злочинів; ОСОБА_7 не має постійного місця мешкання. Неодноразово судимий за аналогічні злочини, у ОСОБА_7 відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки.

Крім того, перебуваючи у необмежених умовах, ОСОБА_7 матиме можливість негативно впливати на хід судового розгляду, та, враховуючи можливу наявність корумпованих зв`язків, в тому числі й з числа посадових осіб Запорізької міської ради та правоохоронних органів, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів щодо обставин кримінальних правопорушень, що вплине на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, чим у тому числі перешкодить кримінальному провадженню. Може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами суду.

Зазначене є ризиками, передбаченими п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, не маючи місця роботи та постійного джерела доходу може продовжити злочинну діяльність.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи вимоги ст..331 КПК України та доведеність існування обставин, які свідчать про те, що маються ризики, які виправдовують необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що обвинувачений, не має сім`ї, відповідно не має міцних соціальних зв`язків, також виходячи із його особи та самих обставин кримінального правопорушення у яких він обвинувачується, з можливості останнього з метою уникнення від покарання переховуватися від суду, а також з урахуванням обставин, що менш суворі запобіжні заходи будуть не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, суд вважає, що клопотання щодо продовження строку утримання під вартою заявлене прокурором підлягає задоволенню, тобто строк утримання під вартою необхідно продовжити до 60 днів.

Керуючись ст.ст. 183, 314, 315, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів , -

Ухвалила:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 23.12.22019 року у кримінальному провадженні № 0004538 від 23.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України на 26 березня 2020 року.

Судовий розгляд здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів, з участю процесуального прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілої.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора для підтримання обвинувачення, захисників для забезпечення права на захист обвинувачених.

У судове засідання викликати свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 18 травня 2020 року включно.

Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Згідно ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3