Справа № 304/223/20 Провадження № 1-кс/304/82/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його клопотання, погоджене прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000084 від 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Т.Бистра Перечинського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженої (має на утриманні двох неповнолітніх дітей), непрацюючої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000084 від 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб без можливості внесення застави. Клопотання мотивує тим, що 23 лютого 2020 року слідчим відділом Перечинського ВП внесено відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 22 лютого 2020 року ОСОБА_4 знаходилася вдома в АДРЕСА_1 . Біля 21.00 год додому повернувся її співмешканець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в стані алкогольного сп`яніння та на ґрунті ревнощів ОСОБА_4 затіяла з ним сварку, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_7 наніс їй декілька ударів по тілу. Через такі його дії, ОСОБА_4 , взявши в руку кухонний ніж, умисно нанесла ОСОБА_7 удар в спину в область грудної клітки справа, в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини справа по прихребтовій лінії в ділянці третього ребра, внаслідок чого потерпілий близько 05.00 год ІНФОРМАЦІЯ_3 помер під час надання йому лікарської допомоги у Перечинській ЦРЛ. 23 лютого 2020 року органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків та огляду місця події від 23 лютого 2020 року, протоколами допиту підозрюваної та проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2020 року тощо. Також слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування/суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, існування яких обґрунтовується зокрема тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не одружена, має незадовільний матеріальний стан, за місцем проживання характеризується негативно та неодноразово потрапляла в поле зору правоохоронних органів. Так, 04 березня 2019 року ОСОБА_4 під час сварки з неповнолітньою донькою нанесла їй легкі тілесні ушкодження; 25 вересня 2019 року кримінальне провадження за вказаним фактом було закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 протягом останніх декількох років неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за правопорушення відносно членів своєї сім`ї, що підтверджується витягами з бази «ІПС Армор» від 27 лютого 2020 року, вчинення яких, на думку слідчого, на даний час й зумовило вчинення злочину проти життя особи. Також слідчий просить слідчого суддю врахувати те, що ОСОБА_4 у подальшому зможе перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникнення від покарання, оскільки вже намагалася ввести сторону обвинувачення в оману, вдаючи під час проведення першочергових слідчих дій вагітність, а також неодноразово змінювала свої покази. Крім цього вагомим є ризик впливу на свідків, оскільки такими є її діти, з якими спільно проживає, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи переховуватися від органу дізнання/суду, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим. На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому. Крім того прокурор наголосив, що будь-якої участі у вихованні дітей підозрювана не приймає, навпаки, відносно доньки вчинила кримінальне правопорушення, вдаривши її виделкою, за яке не понесла покарання, будучи звільненою від кримінальної відповідальності. У даному випадку настала смерть потерпілого і такий наслідок, з врахуванням розмірів ножа, яким було нанесено удар, підозрювана мала передбачати.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи, що підозра прокурором не обґрунтована, ризики, які б вказували на те, що відносно підозрюваної необхідно застосувати саме такий запобіжний захід та ще й без внесення застави не доведені, а відтак підозрювана готова нести покарання, але лише у обсязі заподіяних нею середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вважає, що достатнім запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде домашній арешт, який відповідно зможе забезпечити виконання нею обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2020 року о 06.02 год до Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення чергового хірурга Перечинської ЦРЛ про те, що швидка медична допомога доставила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із села Порошково Перечинського району, з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини справа. Від отриманих травм потерпілий помер у приймальному відділенні Перечинської ЦРЛ. За попередньою інформацією тілесні ушкодження йому нанесла дружина (а. с. 8).

Того ж дня матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 (а. с. 7).

Протоколом огляду місця події від 23 лютого 2020 року встановлено, що об`єктом огляду являється будинок АДРЕСА_1 , де у кухонній кімнаті виявлено дерев`яний ящик, в якому на дні серед пляшок виявлено кухонний ніж з руків`ям, що перемотане чорною стрічкою для ізоляції зі слідами бурого кольору, який упаковано до спецпакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № 7153816, а також на підлозі кухонної кімнати виявлено чорну спортивну кофту з надписом «ADIDAS» та чорний светр з розрізом на спині не характерним для одягу даного виду, та на кріслі футболку сірого кольору з бурими слідами, схожими на кров. Вказані речі упаковано до окремих крафтових конвертів з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» (а. с. 9-24).

Також матеріалами клопотання підтверджується, що 23 лютого 2020 року було проведено огляд місця події приймального відділення травмпункту Перечинської ЦРЛ, де на момент огляду на транспортних ношах виявлено труп чоловічої статі, на вигляд 35-40 років, який в ділянці грудної клітини справа по при хребтовій лінії в ділянці третього ребра має колото-різану рану, розміром 2?,05 мм. Під час огляду вилучено футболку синього кольору з різнокольоровими вставками зі слідами бурого кольору, схожими на кров (а. с. 25-27).

Крім цього, того ж дня за участю підозрюваної ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент, під час якого остання у присутності понятих відтворила події, що мали місце в ніч з 22 на 23 лютого 2020 року (а. с. 32-36).

23 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та того ж дня допитано в якості підозрюваної (а. с. 48-51).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011 р).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р, § 57).

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 23 лютого 2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2020 року та протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 23 лютого 2020 року, а також іншими дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Також при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні такого, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке може бути призначено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що 23 лютого 2020 року ОСОБА_4 вже було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, тобто є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту і всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та відповідно свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 слідчий суддя враховує зазначені слідчим у клопотанні ризики того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків з метою схиляння їх до зміни чи відмови від показань під час допиту у судовому засіданні, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є діти ОСОБА_4 , що проживають разом з нею у будинку.

Крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_4 є не одруженою, не працевлаштованою, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання на території сільської ради характеризується негативно, оскільки має запальний характер, зловживає алкогольними напоями та не звертає увагу на виховання дітей, що мешкають з нею (а. с. 43, 44, 45, 46, 47).

Слідчий суддя також звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, дає підстави слідчому судді для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 саме у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить на даному етапі потреби досудового розслідування та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної. У зв`язку з цим клопотання сторони захисту про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення.

В той же час, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом. У пункті 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого підозрюється. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, що відноситься до категорії тяжкого злочину, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваної, та виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає, що розмір застави, враховуючи її майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків буде передбачений цим Кодексом розмір у вигляді сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 183, 186, 193, 194, 196-198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000084 від 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 01 травня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 01 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1