ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1537/20 Справа № 204/8739/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002457 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, немаючого постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 жовтня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі;

- 23 січня 2008 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі;

- 25 грудня 2008 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 25 листопада 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 27 грудня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 07 серпня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 10 вересня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 06 листопада 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 12 квітня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 08 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 71 КК України до 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 08 липня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 13 липня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- 21 вересня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, частково приєднано 8 місяців за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2016 року, до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 18.11.2019 року з ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» по відбуттю строку покарання;

- 04 грудня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

В с т а н о в и л а:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеної міри покарання частково у виді одного місяця приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2019 року і остаточно призначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується з моменту його затримання - 10 грудня 2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 10 грудня 2019 року по день набрання вироком законної сили зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 05.12.2019 року близько 12 год. 30 хвл., знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету ТОВ «Омега» «Варус-8», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, 36, побачив на торгівельній вітрині упаковки ковбасок сирокопчених з м`яса птиці вищого сорту «Міні салямі гострі «Gremio de la carne» масою 0,250 кг., при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне умисне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега», та він визначив вказаний товар, як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету ТОВ «Омега» «Варус-8», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, взяв з торгівельної вітрини супермаркету чотири упаковки ковбасок сирокопчених з м`яса птиці вищого сорту «Міні салямі гострі «Gremio de la carne» масою 0,250 кг. кожна, та сховав вказаний товар до поліетиленового пакету, який знаходився при ньому. Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: чотири упаковки ковбасок сирокопчених з м`яса птиці вищого сорту «Міні салямі гострі «Gremio de la carne» масою 0,250 кг. (дата виробництва 21.10.19, термін придатності 18.02.20), (штрих код 544), ринкова вартість яких відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 356 від 06.12.2019 року, станом на 05.12.2019 року, складає 388 грн. 20 коп., при цьому сховавши вказаний товар до поліетиленового пакету, який знаходився при ньому, не сплачуючи вартість зазначеного товару, таємно проніс його через касову зону, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитись майном, що належить ТОВ «Омега» з причин, які не залежали від його волі, так як за касовою зоною супермаркету, з викраденим майном був затриманий співробітником служби охорони супермаркету ТОВ «Омега»«Варус-8».
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 09.12.2019 року близько 11 год. 00 хвл., знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-112», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 25, побачив на торговій вітрині одну скляну пляшку вина виноградного ігристого білого солодкого «Martini Asti» 7,5%, об`ємом 0,75 л., при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «АТБ-Маркет», та він визначив вказаний товар, як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-112», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, взяв з торгівельної вітрини магазину одну скляну пляшку вина виноградного ігристого білого солодкого «Martini Asti» 7,5%, об`ємом 0,75 л., та сховав вказаний товар до поліетиленового пакету, який був при ньому. Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, що належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: одну скляну пляшку вина виноградного ігристого білого солодкого «Martini Asti» 7,5%, об`ємом 0,75 л. (дата виробництва 21.10.19, термін придатності 18.02.20), (штрих код 544), ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 373 від 09.12.2019 року, станом на 09.12.2019 року, складає 279 грн. 58 коп., при цьому сховавши вказаний товар до поліетиленового пакету, який був при ньому, не сплачуючи вартість зазначеного товару, таємно проніс його через касову зону, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитись майном, що належить ТОВ «АТБ-Маркет» з причин, які не залежали від його волі, так як за касовою зоною магазину, з викраденим майном був затриманий співробітником служби охорони магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-112».

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2020 року та винести новий вирок, яким призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з боку потерпілого до ОСОБА_7 претензій нема. Також відсутній і позов про відшкодування моральної чи матеріальної шкоди.
Також зазначає, що судом не було враховано його характеристику та наявність хронічних захворювань.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду першої інстанції скасувати.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини ОСОБА_7 у скоєному злочині, фактичні обставини справи та кваліфікація дій останнього в поданій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не розглядаються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Як убачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Як убачається з оскаржуваного вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання відсутні, рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті та приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого про наявність підстав для призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4