Справа № 743/2260/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/522/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.12.2019 про накладення арешту на майно

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

слідчого ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

05 грудня 2019 року до Ріпкинського районного суду Чернігівської області звернувся заступник начальника СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_11 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000561 від 04.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.12.2019 клопотання було задоволене в повному обсязі.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що з метою збереження та запобігання відчуженню, приховуванню та зміни, на вилучене майно слід накласти арешт, із забороною розпорядження та користування, оскільки воно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, є засобами вчинення кримінального правопорушення та може бути використане при проведенні судових експертиз.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокат подав дві окремі апеляційні скарги в інтересах ОСОБА_7 та в інтересах ОСОБА_12 .

Враховуючи, що обидві апеляційній скарги подані на одне і теж судове рішення ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.12.2019, останні розглядаються в одному апеляційному провадженні.

Так, в апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_7 захисник просив скасувати ухвалу слідчого судді частково та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_13 автомобіль білого кольору марки «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_1 .

Вказав, що зазначений автомобіль знаходяться у законному володінні ОСОБА_7 і враховуючи вимоги ст.17 КПК він не має відшкодовувати витрати на його зберігання. Позбавлення права користування даним автомобілем негативно вплине на його матеріальний стан його сім`ї та фактично позбавить можливості її забезпечувати.

В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 адвокат просив скасувати ухвалу слідчого судді частково та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_14 причіп марки «ПР», моделі «САМОРОБНИЙ» сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , та автомобіль білого кольору з надписами «RENAULT MASTER», марки «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_3 ,

Вказав, що зазначений причіп та автомобіль знаходяться у законному володінні ОСОБА_8 і враховуючи вимоги ст.17 КПК він не має відшкодовувати витрати на його зберігання. Позбавлення права користування даним автомобілем негативно вплине на його матеріальний стан його сім`ї та фактично позбавить можливості її забезпечувати.

Заслухавши доповідача, адвоката, який підтримав подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вказував на законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 04.12.2019 до чергової частини Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про здійснення невідомими особи біля с. Пилипча Ріпкинського району, вирубки дерев породи сосна.

04.12.2019 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за №0000561 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

04.12.2019 слідчим було проведено огляд місця події, а саме: території Чудівського лісництва ДП «Добрянське лісове господарство», в кварталі 114, виділу 1, в ході якого було виявлено та пні зі слідами зрубу, а також зрублені дерева роду сосна, сліди волочіння та вилучено: автомобіль білого кольору марки «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_1 , в якому було виявлено дерева роду сосна у кількості 40 шт., разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , власником яких є HAZIYEV DZHAVAD; причіп марки «ПР», моделі «САМОРОБНИЙ» сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , причіплений до вищезазначеного транспортного засобу, в якому було виявлено дерева роду сосна у кількості 19 шт., разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на цей причіп, власником яких є ОСОБА_15 ; автомобіль білого кольору з надписами «RENAULT MASTER», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_3 , в якому виявлено дерева роду сосна у кількості 32 шт., разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_16 ; в південно-східному напрямку від місцезнаходження вищевказаних автомобілів на ділянці місцевості, було виявлено та вилучено зрублені дерева роду сосна, які складені рядами у кількості 80 шт.

Слідством було встановлено, що автомобіль «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_1 фактично знаходився у користуванні ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а автомобіль «RENAULT MASTER», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «OPEL», моделі «MOVANO», р.н. НОМЕР_3 , з причіпом марки «ПР», моделі «САМОРОБНИЙ» сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , фактично знаходилися у користуванні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 04.12.2019 на вказані транспортні засоби та зрублені дерева роду сосна визнано речовими доказами.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч.1 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила і колегія суддів, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням вказаних норм, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі перевірені всі обставини справи, а як наслідок прийнято обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні апеляційних скарг адвоката.

Керуючись ст. ст. 170, 404, 407, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.12.2019 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000561 від 04.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_19