Справа №127/4821/20
Провадження №1-кс/127/2319/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бохоники Вінницького району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянина України, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що Вінницьким ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 09.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.05.2019 близько 02:00 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 проходили біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . В подальшому вони помітили припаркований там автомобіль марки «ВАЗ 21072», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, вартістю 19 490 грн., належний ОСОБА_7 . В подальшому у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, для чого вони вступили між собою в попередню змову. Далі вказані особи, реалізовуючи цю змову, діючи спільно, опираючись на дії один одного, почали виконувати узгоджений злочинний план.

Підійшовши до зазначеного автомобіля, ОСОБА_6 почав спостерігати за тим, щоб ніхто не помітив злочинні дії ОСОБА_5 , а останній, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, за допомогою цеглини розбив ліве заднє скло зазначеного автомобіля та, просунувши руку до салону, відчинив водійські двері. Сівши на водійське сидіння автомобіля, він шляхом розкомплектування замка запалення спробував завести автомобіль, з`єднуючи проводи під кермом. Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 зрозумів, що в даному автомобілі відсутня акумуляторна батарея.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили вищезазначений автомобіль для того, щоб викрасти акумуляторну батарею, яка б дозволила завести вищезазначений автомобіль. Через деякий час вони повернулись із акумуляторною батареєю.

Підійшовши до вищезазначеного автомобіля, ОСОБА_5 під`єднав до нього акумуляторну батарею і сів за кермо, після чого з допомогою ОСОБА_6 , який штовхав автомобіль, завів його. Після цього ОСОБА_6 також сів до салону автомобіля та вони вдвох покинули місце вчинення злочину, заволодівши автомобілем марки «ВАЗ 21072», д.н.з. НОМЕР_1 , завдавши таким чином своїми незаконними діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 19 490 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 09.05.2019 близько 02:10 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , попередньо вчинивши за вищевказаних обставин 09.05.2019 близько 02:00 год. спробу спільно незаконно заволодіти чужим транспортним засобом, яку в подальшому ними було реалізовано, проходили біля будинку № 80, що по вул. Пирогова у м. Вінниці. В подальшому вони помітили припаркований там автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, вартістю 36 000 грн., який знаходився на прилеглій території та належить ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, для чого вони вступили між собою в попередню змову. Далі вказані особи, реалізовуючи цю змову, діючи повторно, спільно, опираючись на дії один одного, почали виконувати узгоджений злочинний план.

Підійшовши до зазначеного автомобіля, ОСОБА_6 почав спостерігати за тим, щоб ніхто не помітив злочинні дії ОСОБА_5 , а останній, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, сильно потягнувши за ручку водійських дверцят, відчинив їх. Після цього ОСОБА_5 шляхом розкомплектування замка запалення спробував завести автомобіль, з`єднуючи проводи під кермом. Проте, йому це не вдалось, тому він припинив невдалі спроби завести двигун.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, внаслідок чого попереджено завдання шкоди ОСОБА_8 в сумі 36 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 09.05.2019 близько 02:10 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 проходили біля будинку № 80, що по вул. Пирогова у м. Вінниці. В подальшому вони помітили припаркований там автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, який знаходився на прилеглій території за та належний ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, для чого вони вступили між собою в попередню змову. Далі вказані особи, реалізовуючи цю змову, діючи спільно, опираючись на дії один одного, почали виконувати узгоджений злочинний план.

Підійшовши до зазначеного автомобіля, ОСОБА_6 почав спостерігати за тим, щоб ніхто не помітив злочинні дії ОСОБА_5 , а останній, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, сильно потягнувши за ручку водійських дверцят, відчинив їх. Після цього він шляхом розкомплектування замка запалення спробував завести автомобіль, з`єднуючи проводи під кермом. Проте, ОСОБА_5 це не вдалось.

Тоді ОСОБА_5 , продовжуючи діяти спільно та узгоджено з ОСОБА_6 , умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном, відкривши багажник з салону автомобіля та вийшовши на вулицю, від`єднав акумуляторну батарею, яка знаходилась в багажнику зазначеного автомобіля та належала ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , взявши вказану акумуляторну батарею марки «Dominant norma», вартість якої згідно висновку експерта № 267 від 13.12.2019 складає 1 174 грн., покинули місце вчинення злочину, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1 174 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 24.02.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри та винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому діянні підтверджується наступними доказами: Заявами потерпілих про скоєні кримінальні правопорушення; Протоколом огляду місця події від 09.05.2019 ; Протоколом огляду місця події від 09.05.2019 ; Протоколом огляду місця події від 09.05.2019 ; Показами ОСОБА_9 ; Показами ОСОБА_10 ; Показами ОСОБА_11 ; Показами ОСОБА_12 ; Показами ОСОБА_13 ; Показами ОСОБА_14 ; Проведеними судовими експертизами; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, які відноситься до тяжких злочинів.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення, не з`являтись на виклики слідчого та прокурора.

Враховуючи вищевикладене, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню на підозрюваного ОСОБА_5 покладених обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру, слідчий просив задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжких злочинів проти власності та експлуатації транспорту, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, які відноситься до тяжких злочинів.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, слідчим та прокурором не було надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим у частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання не наповнене доказовою базою.

Прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 год. по 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала про застосування домашнього арешту діє 58 днів, починаючи з 26.02.2020 року.

Копію ухвали направити начальнику Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя