Справа № 308/2472/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/215/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000441 від 08.02.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Угледар Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-
за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,-

за участю прокурора ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , -

встановила:

вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2019 року ОСОБА_6 - визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання:
за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України - п`ять років позбавлення волі;
за ч .2 ст. 185 Кримінального кодексу України - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.
На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінено на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 08.02.2018 року до 24.07.2018 року, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює один день позбавлення волі.
ОСОБА_7 - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.
На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення 08.02.2018 року (один день), виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює один день позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно вироку, 08 лютого 2018 року, близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_4 , за попередньою змовою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, незаконно заволоділи транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2103 жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_6 шляхом ривка задніх дверей, проник до автомобіля, відкрив передні двері автомобіля та разом з ОСОБА_7 почали штовхати його, в подальшому перемістивши на перехрестя вулиць Маркуша, Мала та Фогарашія (поряд з аптечним складом, що розташований по вул. Фогарашія,17), де при спробі завести автомобіль їх було затримано працівниками поліції.
Крім того, ОСОБА_6 , після незаконного заволодіння транспортним засобом, 08 лютого 2018 року близько 01 години 50 хвилин, перебуваючи біля будинку №10 за адресою м. Ужгород, пров. Приютський, діючи повторно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою продовження вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2103 жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки в такому був відсутній акумулятор, що позбавляло можливості завести вказаний транспортний засіб, шляхом ривка зірвав кришку капоту автомобіля марки ВАЗ моделі 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , звідки з моторного відсіку викрав акумуляторну батарею, вартість якої, згідно висновку експерта 11/97 від 15.02.2018 року станом цін на 08.02.2018 року становить 1089,93 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
На вирок суду адвокат ОСОБА_9 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити, виправдавши ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.289 КК України, відповідно перекваліфікувавши дії ОСОБА_6 на ч.1 ст.289 КК України.
Заявив клопотання про дослідження показів обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та протоколів слідчих експериментів від 22.02.2018 року, проведених з ними.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у вироку наведені судом покази ОСОБА_6 , про те що останній, начебто повертаючись пити каву, побачив автомобіль у дворі, виштовхав його з двору, де до нього приєднався ОСОБА_7 , повністю суперечать, як самим показам підозрюваних, так і дослідженим у судовому засіданні протоколам слідчих експериментів від 22.08.2018 року. Оскільки ні в якому дворі автомобіль не знаходився. І біля двору ОСОБА_7 ОСОБА_6 з автомобілем не чекав.
Звертає увагу, що виходячи з досліджених обставин кримінального провадження, які не співпадають з висновками суду, викладеними у вироку, та ніякими іншими доказами не спростовані, ніякої попередньої змови ОСОБА_7 не мав, а приєднався до ОСОБА_6 , коли останній вже заволодів незаконно автомобілем ВАЗ, проштовхавши його на значну відстань. А тому злочин, який вчинив ОСОБА_6 до приєднання ОСОБА_7 , ним вже був закінчений.
Вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не містять.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 , які апеляційну скаргу заперечили, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим
і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно
з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням,
яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ
з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних
доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При перевірці кримінального провадження апеляційним судом встановлено,
що висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Фактичні обставини провадження, встановлені судом, свідчать про послідовність, злагодженість, узгодженість, нерозривну єдність та взаємну обумовленість
дій обвинувачених, вказують на те, що обвинувачені діяли за попередньою змовою, заздалегідь домовившись про спільне вчинення злочину.
Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; рапортом від 08.02.2018 року, відповідно до якого 08.02.2018 року о 01-56 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.02.2018 року о 01-54 за адресою: район м. Ужгород, вул. Сільвая, надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_12 про те, що двоє осіб чоловічої статі здаються заявнику підозрілими та, на його думку, штовхали автомобіль марки ВАЗ 2103 жовтого кольору від ЗОШ №20 на перехрестя вул. Сільвая та Мала, та, наразі, намагаються її завести. На думку заявника дані особи намагаються заволодіти даним транспортним засобом; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08.02.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що в період часу з 00-30 год. по 07-30 год. невідома особа, пошкодила замок на дверцятах автомобіля марки ВАЗ 2103 жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого здійснила його "угон", а саме таємне заволодіння транспортним засобом; протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року, яким за адресою м. Ужгород, вул.. Фогарашія, 17 (аптечний склад) виявлено автомобіль марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору. Біля даного автомобіля знаходилися дві особи, які представилися як ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; відеозаписами з камери внутрішнього відео спостереження, яка охоплює собою загальний вид перехрестя по вулиці Мала-Сільвая в місті Ужгород, дослідженими в судовому засіданні та протоколом огляду предмета від 09.02.2018 року, відповідно до яких встановлено, що на проміжку часу 02 год. 10 хв. через перехрестя здійснюється штовхання автомобіля марки ВАЗ 2103, жовтого кольору, двома особами чоловічої статі, один з яких знаходиться біля передніх водійських дверей та безпосередньо здійснює керування транспортним засобом ( ОСОБА_14 ), а інша особа чоловічої статті тримаючись за багажне відділення вказаного автомобіля теж здійснює штовхання автомобіля ( ОСОБА_7 ); відеозаписами з камери внутрішнього відео спостереження, яка охоплює собою загальний вид по вул. Бачинського, 25 в м. Ужгород, дослідженими в судовому засіданні та протоколом огляду предмета від 21.02.2018 року, відповідно до яких встановлено, що на проміжку часу 01 год. 30 хв. по вул. Бачинського в м. Ужгород здійснюється штовхання автомобіля марки ВАЗ 2103, жовтого кольору, двома особами чоловічої статі, один з яких знаходиться біля передніх водійських дверей та безпосередньо здійснює керування транспортним засобом ( ОСОБА_14 ), а інша особа чоловічої статі тримаючись за багажне відділення вказаного автомобіля теж здійснює штовхання автомобіля ( ОСОБА_7 ); відеозаписами з камери внутрішнього відеоспостереження, яка охоплює собою загальний вид місцевості, де були зупиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідженими в судовому засіданні та протоколом огляду предмета від 20.02.2018 року, відповідно до яких встановлено, місце затримання ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , місцезнаходження автомобіля марки ВАЗ 2103, зміст розмови зі співробітниками поліції, а також пояснення з приводу автомобіля безпосередньо на місці події. Зокрема, ОСОБА_6 повідомлено, що він нічого не знає стосовно автомобіля, який знаходиться поруч з ним; протоколами проведення слідчих експериментів від 22.02.2018 року відповідно до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_6 показали як відбувалися події в ніч з 07.02.2018 року на 08.02.2018 року, зокрема звідки виштовхали автомобіль та його рух в подальшому до затримання співробітниками поліції, а також як та де був викрадений акумулятор.
Крім того, щодо кваліфікуючої ознаки дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як попередня змова групою осіб, то на думку апеляційного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зазначена ознака має місце, оскільки обвинувачені вдвох прибули до місця події, їх дії були узгоджені, мали єдину мету - завести двигун автомобіля, шляхом його штовхання та покататися на даному автомобілі. Питань щодо наявності ключів запалення або відсутності таких не виникало, так само не виникало й питання щодо напрямку руху автомобіля. Також узгодження дій обвинувачених підтверджується й показами свідка ОСОБА_12 , який був очевидцем події.
При цьому, в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 , заперечуючи апеляційну скаргу, пояснив, що ОСОБА_15 знав, що автомобіль не його, вони зустрілись та разом пили каву, стосовно викрадення автомобіля домовились, подробиць він не пам`ятає, ствердив, що вина ОСОБА_15 є.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, оскільки кваліфікацію дій обвинуваченого, судом першої інстанції здійснено відповідно до вимог ст. 94 КПК, із дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтується на сукупності доказів, досліджених судом з точки зору їх належності та допустимості, в точних і категоричних судженнях, які виключають сумніви з приводу того чи іншого доказу про, що у вироку суду наведено докладні мотиви.
Відтак, викладені в апеляційній скарзі доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невинуватість обвинуваченого та фактично відсутність достатніх, належних та допустимих доказів для доведення його винуватості в суді, колегія суддів вважає безпідставними.
Колегія суддів приходить до висновку, що порушення кримінального процесуального закону, на яке вказує в апеляційній скарзі захисник, не є тим істотним порушенням в розумінні ст.ст. 411, 412 КПК України, що тягне за собою скасування судового рішення, і не вплинуло на законність і обґрунтованість постановленого судом першої інстанції вироку, відповідно апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без змін.
На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-
постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4