ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/186/20
провадження № 1-кс/753/334/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" січня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління поліції в місті Києві полковника поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого :
- 26.12.2005 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-10.01.2007 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 19.11.2008 року умовно-достроково звільнений, не відбутий строк 10 місяців 27 днів;
-13.07.2009 року Комунарським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, й на підставі ч. 1 ст. 71 частково приєднано покарання по вироку від 10.07.2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. 08.05.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання;
-16.08.2013 року Бердянським міським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
-13.11.2013 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Бердянського районного суду Запорізької області від 16.08.2013 року та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
-ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.11.2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення з 14.06.2013 року по 13.12.2013 року у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
-18.08.2016 року Охірівським районним судом Запорізької області за ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.11.2013 року та остаточно до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
-12.10.2016 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок Охірівського районного суду Запорізької області від 18.08.2016 року змінено на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.11.2013 року та остаточно до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі,
- звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 12.11.2018 року з Коростенської виправної колонії № 71 Житомирської області,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 07 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2020 року до слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального проваджження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 07 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, слідчим відділом Дарницького УП ГУНаціональної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 07.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 06.01.2020 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на п`ятому поверсі, після конфлікту з ОСОБА_7 , у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у квартиру АДРЕСА_2 .
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 пройшовши через тамбурні двері загального коридору квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де впевнившись, що квартира АДРЕСА_2 відкрита та в ній присутній ОСОБА_7 , зайшов до неї. Й, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаній квартирі, побачив ОСОБА_7 , який почав висувати претензію, щоб останній вийшов з квартири, у свою чергу ОСОБА_4 , погрожував застосовувати до потерпілого фізичне насильство, небезпечне для життя останнього, погрожуючи йому ножем.
В подальшому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, й передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , долаючи опір потерпілого, тримаючи в руці ніж, та погрожуючи застосування даного предмету, умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари в область обличчя, шиї та тулуба.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме:
-мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J3», вартістю 3000 гривень, з сім карткою, яка матеріальної цінності не становить;
а також майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме:
- ноутбуком «Леново», Z-500/ Р500 модель 20202, СВ 03042955 серія СВ 22532519, вартістю 10 000 гривень;
- флеш карткою 8 Gb, вартістю 150 гривень;
- жіночою вінтажною шкіряною сумкою, чорного кольору, посередині з білою вертикальною лінією шкіри, вартістю 3500 гривень;
- дарсонваль марки «КОРОНА», (лікувальний пристрій для шкіри обличчя), варітстю 950 гривень;
- двома флаконами духів марки «Shirley may» 50 мл., та «La Rose Gallery Efu Re Parfum», які матеріальної цінності не становлять;
- точкою доступу марки «TP-link NS300RT» номер , модем адаптер «ТО-7610», із зарядними пристроями, вартістю 1430 гривень;
- чорною валізою, вартістю 800 гривень;
- телевізором марки «Samsung MTV- 2211LW», модель V1LO4, серія MTV 221100176, вартістю 1500 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 18 330 гривень, а потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, а саме - особисте зобов"язання. При цьому, підозрюваний вину у вчиненому злочину визнав частково, не погоджуючись із кваліфікацією злочину.

Клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання (ст. 186 КПК України).

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, суд приходить до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах « Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства » від 30 серпня 1990 року «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року , вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій ), спрямований на заволодіння чужим майном, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
09 січня 2020 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 KПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 від 09 січня 2020 року він звільнений з кімнати для затриманих Дарницького УП ГУНП у м. Києві.
09 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Обгрутнованість підозри щодо ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.01.2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, рапортами працівників поліції та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, визнання підозрюваним вини тощо.
Враховуючи вище перелічені докази, є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
Так, розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі (ч.5 ст. 12 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких, а покарання, яке йому загрожує становить від 7 до 12 років позбавлення волі, а також усвідомлюючи можливість призначення реальної міри покарання, існує загроза, що підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, оскільки,як вбачається з матеріалів провадження, проживає в місті Києві тимчасово, уродженець Запорізької область, місця роботи та постійного джерела доходів не має, на які кошти проживає невідомо, місце реєстрації не має, й, будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчиниву злочин,відтак є всі підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зокрема, оцінюючи загрозу покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, може вчинити спробу ухилитися від слідчого, прокурору чи суду,

- незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі, пов`язані із злочинами проти власності, оскільки не має офіційного джерела доходів, та є особою, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності.
-
Вказаним ризикам, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.
До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від вчинення ним нових злочинів та переховуватися від органів досудового розслідування.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями досудовим розслідуванням не встановлені.
Також, до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно недієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики. Підозрюваний не має місця реєстрації та не має постійного місця проживання у м. Києві, так як не надав органу досудового розслідування підтверджуючий документ на право проживання за вказаною ним адресою, а також те, що перебування підозрюваного в умовах домашньої ізоляції, зважаючи на його неодноразове притягнення до кримінальної відновідальності, не зможе забезпечити припинення ним злочинної діяльності.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ст. 183 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та / або суду, так як у останнього відсутнє місце реєстрації та офіційне місця проживання в м. Києві й працевлаштування, отже не має єдиного джерела прибутку, можливість вчинення ним нового злочину.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність, ухилитись від слідства та суду, вчинити новий злочин.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання його в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( « Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року ).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, зважаючи на тяжкість злочину, який вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування слідчий судя, при постановленя ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Так, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. (ч.4 ст. 184 КПК України).
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права на внесення застави.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 187 КПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління поліції в місті Києві полковника поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого :
- 26.12.2005 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-10.01.2007 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 19.11.2008 року умовно-достроково звільнений, не відбутий строк 10 місяців 27 днів;
-13.07.2009 року Комунарським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, й на підставі ч. 1 ст. 71 частково приєднано покарання по вироку від 10.07.2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. 08.05.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання;
-16.08.2013 року Бердянським міським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
-13.11.2013 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Бердянського райооного суду Запорізької області від 16.08.2013 року та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
-ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.11.2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення з 14.06.2013 року по 13.12.2013 року у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
-18.08.2016 року Охірівським районним судом Запорізької області за ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.11.2013 року та остаточно до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
-12.10.2016 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок Охірівського районного суду Запорізької області від 18.08.2016 року змінено на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.11.2013 року та остаточно до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі,
- звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 12.11.2018 року з Коростенської виправної колонії № 71 Житомирської області,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 07 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят ) діб без права внесення застави.
ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного взаття під варту в залі суду, тобто з 15 год. 15 хв. 10.01.2020 року по 11.03.2020 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: