Справа № 369/5139/20
Провадження №1-кс/369/1114/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001577 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.03.2020 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направленим на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, приїхав на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до помешкання потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поруч квартири потерпілого АДРЕСА_2 , покликав його до себе відштовхнув останнього від вхідних дверей та таким чином, проник до квартири. Після цього ОСОБА_4 не зважаючи на слова ОСОБА_8 залишити дане помешкання, відкрито в його присутності почав викрадати з квартири цінні речі останнього, а саме мобільний телефон марки «Huawei Y-6 TIT-U-02», золотистого кольору, з сім-картою оператора «Лайф», мобільний телефон марки «Nokia 6300», коричнево-золотистого кольору, з сім-картою оператора «Київстра» - НОМЕР_2 , предмет зовні схожий на ніж часів Великої Вітчизняної війни, грошові кошти в сумі 600 гривень, шкіряний гаманець в середині якого знаходились картки, а саме пенсійна картка ( НОМЕР_3 ), картка «Монобанка» ( НОМЕР_4 ), рюкзак зеленого кольору, паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 , виданий 09.02.2002 року Полонським РВ ГУ УМВС в Хмельницькій області, ідентифікаційний код виданий на імя ОСОБА_8 , довідку МСЕК видана на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_6 , наручний годинник марки «DUGENA», дві зв`язки ключів, поліетиленовий пакет з сім-картами різних мобільних операторів.

Після чого, ОСОБА_4 , поклав вище вказані викрадені речі до рюкзака, та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 згідно висновку експерта матеріального збитку на суму 2353, 40 грн.

17.03.2020 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001577 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

18.03.2020 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , із вищою освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судимий.
Причетність ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події від 17.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ,протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 протоколом огляду місця події від 18.03.2020, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так, 19.03.2020 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжнй захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: . АДРЕСА_4 , строком на 60 діб, до 16 травня 2020 року (включно).

24.04.2020 дільничним офіцером поліції Подільського УП ГУНП в м. Києві, рядовим поліції ОСОБА_11 під час перевірки за місцем проживання ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , останнього вдома не було.

25.04.2020 поліцейським УПП в м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_12 , було зафіксовано, що під час перевірки оперуповноваженими ВКП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_4 за місцем проживання був відсутній.

27.04.2020 дільничним офіцером поліції Подільського УП ГУНП в м. Києві, рядовим поліції ОСОБА_11 під час перевірки за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено не було.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, громадянством, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний та захисники під час судового засідання в задоволенні клопотання просили відмовити.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисників, доводи прокурора щодо заміни запобіжного заходу на тримання під вартою та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при зміні запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , однак строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу закінчився 16 травня 2020 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк дій ухвали про обрання запобіжного заходу закінчився 17.05.2020, тому в клопотані слідчого про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001577 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22.05.2020 року о 14:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1