Справа №690/470/19
Провадження №1-кп/690/24/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань приміщення суду кримінальне провадження №0000440, внесене 22.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляйполе Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України освіта середня спеціальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проходить строкову військову службу у НОМЕР_1 окремій бригаді охорони Генерального Штабу, раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 22 травня 2019 року близько 06.30 год., керуючи транспортним засобом спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним «Volkswagen LT 35», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходячись біля будинку 323 по вул. Комінтерна в м. Ватутіне Черкаської області, маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, розпочав рух заднім ходом в напрямку до перехрестя з вул. Зоряна, попередньо за допомогою до інших осіб не звернувся, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який знаходився біля задньої частини транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 , у результаті чого, потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №05-09/124 від 25.06.2019 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також саден надбрівної ділянки зліва, лівої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги ПДР, а саме: п. 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.), п. 10.9 (Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.)

Суд вважає доведеною кваліфікацію вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Захисник звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку дійовим каяттям та зміною обстановки на підставі ст.ст. 45, 48 КК України.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, у показах зазначив, що дійсно 22.05.2019 р. близько 06 год. ранку, перебуваючи біля базару в м. Ватутіне внаслідок його неуважності порушив Правила дорожнього руху, зокрема здійснюючи рух заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб щоб переконатись у безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Одразу після ДТП було викликано швидку допомогу та працівників поліції. Після здійснення усіх процесуальних дій з працівниками поліції він того ж дня з рідними одразу поїхав до лікарні, в якій потерпілому надавали медичну допомогу. Самостійно здійснив всі необхідні витрати для його належного лікування для усунення завданої шкоди. Потерпілий перебував на лікуванні 2-3 тижні, і після його одужання зустрівся з ним, і ОСОБА_6 йому повідомив, що не має до нього жодних претензій, переконався що з ним все добре з огляду на його вік. На усі слідчі дії він приїжджав за першим викликом, давав визнавальні покази, та активно сприяв розкриттю злочину, на власний розсуд поїхав до потерпілого у лікарню. Просив суд задовольнити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Потерпілий ОСОБА_7 , залучений судом 05.12.2019 р., як правонаступник померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 (94 роки), у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за його відсутності, не заперечив проти закриття кримінального провадження з цих підстав, зазначивши про відсутність в нього претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 ..
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки Великою палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 р. (справа №13-66кс18) викладено правовий висновок, згідно з яким обвинувачений не може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із правонаступником особи, яка померла внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) має право виразити свою волю про примирення з потерпілим. Таке право не може бути ніким присвоєно та нікому делеговано, воно є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
За змістом ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Так, у підготовчому судовому засіданні захисник подав клопотання про закриття судом кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з дійовим каяттям, проти якого ні обвинувачений, ні потерпілий заперечень не висловили.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 25, ч.1 ст. 286 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до необережного злочину середньої тяжкості.
У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила …необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у ст. 45 Кримінального кодексу України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.
Згідно вимоги про судимість станом на 22.06.2019 р. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався,
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям і в тому разі, коли вчиненим правопорушенням не було завдано якої-небудь матеріальної або моральної шкоди, але вона щиро розкаялася і активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Так, ОСОБА_5 вчинив необережний злочин середньої тяжкості, який не є корупційним злочином, щиро розкаявся. Під час проведення досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, зокрема надав визнавальні покази одразу після його вчинення та приймав участь в усіх слідчих діях. Згідно обвинувального акта матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не заподіяно, цивільний позов в даному провадженні не заявлено. Натомість обвинуваченим ОСОБА_5 одразу після вчинення кримінального правопорушення вживались заходи щодо усунення завданої шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , зокрема цього ж дня ним було відвідано лікарню, придбано необхідні ліки для його належного лікування, та в подальшому з`ясовано стан його здоров`я після одужання. Фактично обвинуваченим добровільно з власної ініціативи було вжито всіх необхідних заходів, які від нього залежали. В подальшому безпосередньо потерпілим ОСОБА_6 було подано заяву до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про відсутність претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 , що і було відображено в обвинувальному акті. Процесуальний правонаступник потерпілого ОСОБА_7 , будучи обізнаним про кримінальне провадження, також звернувся до суду з відповідним клопотанням про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, при цьому не заперечивши проти закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності.
За таких підстав наявні всі передбачені ст. 45 КК України передумови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, Великою Палатою Верховного Суду 16.01.2019 р. сформовано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст.46 КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим», зокрема п.п. 61-63: «Термін «потерпілий» у ст. 46 КК України необхідно розуміти у його кримінально-правовому значенні, як особу, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або майнова шкода або створюється загроза її заподіяння. Якщо внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому заподіяна смерть, то ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди у вигляді смерті як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст. 46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню). Смерть є наслідком, що має незворотний характер. Таким чином, шкода у вигляді смерті відшкодуванню або усуненню в розумінні ст. 46 КК України не підлягає. У випадку заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди у вигляді смерті потерпілого звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України) не можливе.
Суд вважає відсутніми підстави для застосування зазначеного прокурором правового висновку, як підстави для відмови у задоволенні заявленого клопотання, враховуючи наступне: 1) смерть потерпілого, який отримав тілесного ушкодження середньої тяжкості, не є наслідком вчинення ОСОБА_5 злочину; 2) правова підстава для звільнення від кримінальної відповідальності дійове каяття (ст. 45 КК України), а не примирення з потерпілим (ст. 46 КК України); 3) воля безпосереднього потерпілого ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлена ним під час досудового розслідування відсутність претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 , яка збігається з думкою процесуального потерпілого, залученого судом, - ОСОБА_7 ..
Отже з урахуванням з`ясованих обставин справи, суд дійшов до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання та можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно вимог статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє … обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, а потерпілий ОСОБА_7 проти цього не заперечив, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 286, 316, 370-372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст. 45 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, тобто в зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження №0000440, внесене 22.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 26.02.2020 р. о 15 год. 30 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1