Справа № 643/2189/20
Провадження № 1-кс/643/948/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001109 від 12.11.2019 за ст. 348 КК України відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 12.11.2019, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді поліцейського сектору патрульної поліції № 3 відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області та здійснюючи чергування на станції метро «Наукова» Харківського метрополітену, маючи намір на протиправне позбавлення життя працівників відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області у зв`язку з виконанням останніми службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, за допомогою наявної вогнепальної зброї здійснив кілька пострілів у бік останніх, чим вчинив замах на вбивство вказаних працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків. В подальшому, після здійснення двох пострілів у відповідь, побоюючись за своє життя, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочинного наміру до кінця та склав зброю.
12.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а 13.11.2019 раніше повідомлену підозру змінено на підозру у незакінченому замаху на вбивство працівників правоохоронних органів, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.01.2020, а ухвалою слідчого судді того ж суду від 03.01.2020 дію запобіжного заходу продовжено до 02.03.2020.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено ухвалою слідчого судді від 03.01.2020 до 12.05.2020

В даному клопотанні слідчий вказує, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання ОСОБА_6 під вартою не можливо через необхідність виконання низки слідчих дій, а саме проведення ряду судово-балістичних експертиз, експертиз слідів пострілу, стаціонарну судово-психіатричну експертизу, слідчий експеримент з підозрюваним, допитати працівників КП «Харківській метрополітен» тощо, для чого потрібен додатковий час, а підстави для заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, так як наявні докази вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину і передбачені п.п. 1-4 ст. 177 КПК України ризики.

Слідчий просить продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою строком на 60 днів.

В суді прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини, наполіг на його задоволенні.

ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, зазначивши, що наміру переховуватись від слідства та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не має. Не спростовуючи наявність в своїх діях ознак протиправної поведінки, бажає довести, що вони невірно кваліфіковані за ст. 348 КК України, так як умислу на позбавлення будь-кого життя він не мав. Не заперечував, що викладені в підозрі події мали місце, разом з тим наполіг, що вони стались через невірне сприйняття ситуації та її оцінки.

Захисник послалась на необґрунтованість поданого клопотання, так як воно фактично не відрізняється від попереднього, розглянутого слідчим суддею 03.01.2020. Ризики перелічені прокурором лише формально, вони жодним чином не збільшились, а навпаки перестали існувати, так як знищити чи сховати речі, які мають значення для кримінального провадження та які перебувають у сторони обвинувачення не можливо. Які ще речі чи документи можуть бути отримані та на які може вплинути підозрюваний шляхом їх знищення незрозуміло.

Потерпілі та свідки неодноразово допитані, з ними проведені слідчі експерименти, отже не зрозуміло, яким чином підозрюваний може вплинути на їх показання.

Обґрунтування ризику переховування лише тяжкістю покарання, що загрожує, ОСОБА_6 в разі доведеності його вини, враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків останнього в місті постійного проживання, недопустимо, з погляду на що захисник просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити підзахисному запобіжний захід на більш м`який.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного: на даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який класифікується як особливо тяжкий та передбачає покарання до 15 років позбавлення волі. За місцем роботи ОСОБА_6 характеризується задовільно, не судимий, постійно й тривалий час мешкає за місцем реєстрації, не одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, що в сукупності не виключає ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Разом з тим, посилання прокурора на наявність ризиків незаконного впливу на потерпілих й свідків, знищення, приховування чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, не можна вважати обґрунтованим, а вказані ризики доведеними.

На відсутність перелічених ризиків вказують наступні обставини: досудове розслідування триває з 12.11.2019, під час якого неодноразово допитані спочатку в якості свідків, а в наступному як потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , за участю останніх проведено слідчі експерименти, що прокурором не заперечується, отже їх показання зафіксовані у чисельних процесуальних документах, що виключає незаконний вплив на них з метою зміни таких показань. Враховуючи, що кожен з вказаних осіб є співробітником правоохоронного органу, обізнаний про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, допустити можливість зміни останніми своїх показань не можливо.

Посилаючись на ризик знищення, приховування чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, прокурор не зазначає жодного заходу, який підозрюваний міг би застосувати для цього, а враховуючи той факт, що відповідні докази перебувають у володінні органу досудового розслідування та мають зберігатись у передбачений законом спосіб, що виключає сторонній доступ до них, а підозрюваний, наразі, звільнений з органів поліції, відсутня навіть вірогідність їх знищення чи спотворення останнім.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не конкретизований ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні, що робить його лише припущенням.

Таким чином, з зазначених прокурором ризиків наразі можна казати про існування лише одного можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, який обґрунтовується прокурором лише суворістю передбаченого покарання в разі доведеності вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, проте лише суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу, не може слугувати підставою для обрання або, в даному випадку, продовження найсуворішого запобіжного заходу.
З погляду на викладене, враховуючи конкретні обставини злочину, що інкримінується ОСОБА_6 , особистість підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, постійно та тривалий час мешкає за одним зареєстрованим місцем проживання, беручи до уваги доведеність існування на даному етапі розслідування лише одного з п`яти, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного та запобігання ризику переховування можуть бути досягнуті шляхом застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, в даному випадку цілодобового домашнього арешту, а у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути відмовлено.
Керуючись ст.ст. 177,184, 193-194, 196-199, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши з під варти в залі суду, та покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
-не залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

-носити електронний засіб контролю;
-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування;

-не спілкуватись з свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2020 року о _____________ годині.