Провадження №1-кс/127/5842/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Летичівка Монастирищенського району Черкаської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно статті 89 КК України є таким, що не має судимості,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотивта прагнучи швидкого особистого збагачення шляхом незаконного заволодіння чужим майном, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступили в попередню змову та розробили план протиправного отримання грошових коштів, які належать ОСОБА_8 в якості сплати боргу, якого в дійсності не існує, шляхом нанесення тілесних ушкоджень та погроз застосування насильства.
Реалізуючи заздалегідь розроблений алгоритм злочинних дій, 16.06.2020 близько 16:30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «BMW» моделі «X5», державний номерний знак НОМЕР_1 під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 та проникли на територію приватного домоволодіння, прилеглого до вказаного будинку.
Знаходячись на території домогосподарства, під час того як ОСОБА_8 вийшов з будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 висловили до нього вимогу надання їм грошових коштів у сумі 3 000 доларів США за погашення неіснуючих боргових зобов`язань ОСОБА_8 перед третіми особами, висловлюючи при цьому погрози застосування до нього фізичного насильства.
У подальшому, з метою підтвердження серйозності власних намірів, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , фрагментами дерев`яних палиць, які знайшли на території вказаного домоволодіння, та кулаками своїх рук, почали по черзі наносити удари у різні частини тіла ОСОБА_8 , вимагаючи при цьому виконання висунутої вимоги щодо надання їм грошових коштів у сумі 3 000 доларів США. Внаслідок вищеписаних дій, ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців: по задні поверхні шиї зліва, який поширюється на ліву завушну ділянку голови, в області грудної клітки справа та зліва, в проекції лівої лопатки з поширенням на ліве плече, по попередній поверхні живота зліва, в області правого та лівого передпліччя, правого та лівого стегна, правої та лівої гомілки, які згідно висновку експерта №95 від 17.06.2020 виникли від дії тупого твердого предмета, можливо 16.06.2020 та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отримавши відмову ОСОБА_8 надати вказані грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , останні, самовільно, не отримавши згоди ОСОБА_8 здійснили огляд житлового будинку та прилеглої до нього території. В подальшому, ОСОБА_4 , взявши до рук кухонний ніж, який знайшов на території зазначеного домоволодіння, та спрямувавши його до ОСОБА_8 , почав вимагати відкриття дверей легкового автомобіля, який перебував у користуванні останнього з метою вилучення грошових коштів, які знаходились всередині автомобіля. Будучи підданим фізичному та психологічному примусу ОСОБА_8 , відчинив вказаний автомобіль та видав останнім грошові кошти у сумі 4 000 гривень.
Отримавши частину грошових коштів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 висловивши вимогу надати решту грошових коштів у майбутньому, сіли до транспортного засобу марки «BMW» моделі «X5», державний номерний знак НОМЕР_1 та поїхали у невідомому напрямку.
За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, в порядку статті 208 КПК України, 17.06.2020 о 19 год. 15 хв., затримано ОСОБА_4 .

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 16.06.2020; протоколом огляду місця події від 16.06.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта №95 від 17.06.2020; протоколом слідчого експерименту, проведеного із потерпілим ОСОБА_8 від 17.06.2020; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного із потерпілим ОСОБА_8 від 17.06.2020, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечила стосовно даного клопотання, зазначила, що її підзахисний згідно статті 89 КК України є таким, що не має судимості, має постійне місце проживання вЧеркаській області, місто Монастирище, сам є волонтером і приймає участь в матеріальному забезпеченні підрозділів ЗСУ та НГУ з 2014 року, працює приватним підприємцем, крім того має на утриманні батька похилого віку, проживає в незареєстрованому шлюбі з цивільною дружиною ОСОБА_10 , позитивно характеризується за місцем проживання.
Крім того, ризики не доведені, ОСОБА_4 зобов"язується виконувати покладені на нього обов"язки, тому просить врахувати, зазначене та застосувати при вирішенні клопотання більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали додані до нього, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 хоча відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, однак він обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семироків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за межами області в якій проживає, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, та перебуваючи на волі може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, намагатиметься незаконно впливати на свідків, тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, беручи до уваги наведені вище обставини, є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_4 , який проживає в Черкаській області, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, а саме: до 19:15 години 15 серпня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: