Справа № 738/1729/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/306/20
Категорія - ч. 2 ст. 310 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 2 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишків Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який створив сім`ю без реєстрації шлюбу, маючого на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, не працевлаштованого згідно договору але працюючого в своєму приватному господарстві, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 , ч.2 ст.310 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 , ч.2 ст.310 КК України, та йому призначено покарання:

- за ст.309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ст. 310 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування визначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 2198 грн. 14 коп. стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання в частині визначеного іспитового строку визначивши його на строк 1 рік. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні вироку не було належним чином враховано, що під час досудового слідства та судового провадження він повністю визнав вину, допомагав органам досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся, позитивно характеризується та раніше не притягувався до відповідальності, має сім`ю та утримує матір, яка являється інвалідом 2 групи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 восени 2018 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), знаходячись на власній присадибній ділянці по АДРЕСА_1 , зірвав декілька дикорослих рослин роду Коноплі, які переніс на горище, в приміщення сараю та на горище літньої кухні, за тією ж адресою, де їх висушив, і таким чином виготовив наркотичний засіб та в подальшому зберігав його для власних потреб без мети збуту у вищезазначених приміщеннях .

В подальшому, 12 серпня 2019 року, під час обшуку господарства розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , виявлено і в подальшому вилучено фрагменти вищевказаних рослин , які відносно до висновку есперта від 28 серпня 2019 року № 786(х) є особливо небезпечним наркотичним засобом-каннабісом. Маса каннабісу в перерахунку на висушену речовину становить 652,713 г., що у відповідності до «Таблиці невеликих, великих та особливо великих наркотичних розмірів», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 серпня 2000 року № 188 є великим розміром.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів , психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, каннабіс та екстракт каннабісу віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Також повторно, в червні 2019 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_8 , на присадибній ділянці, розміщеній за адресою: АДРЕСА_1 вніс у грунт насіння рослин роду Коноплі, таким чином здійснивши незаконний посів 21 нарковмісної рослини роду Коноплі, які у подальшому незаконно вирощував, що полягало у культивуванні шляхом знищення бур`янів.

У подальшому, 12 серпня 2019 року, під час обшуку господарства, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , на присадибній ділянці виявлено і в подальшому вилучено віщевказані 21 рослину, які відповідно до висновку експерта від 22 серпня 2019 року № 787 (х) належать до рослин роду Коноплі та містять у своєму складі психоактивний компонент канабіс тетрагідроканнабінол.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які висловилися на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, що злочин скоєно особою, яка раніш відповідно до вимог ст.89 КК України є несудимою, зміст соціально-психологічної характеристики в досудовій доповіді, зокрема, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, позитивні характеристики обвинуваченого з місця мешкання, що він на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність відомостей щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, знаходження на утриманні матері яка є особою з ІІ групою інвалідності. Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання - каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі, та звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги про суворість призначеного судом покарання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вище викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання, як на те вказує обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, оскільки обставини, на які він посилається, як на такі, що пом`якшують його покарання, місцевим судом враховані і підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4