Справа № 373/1294/16-к
УХВАЛА

03 червня 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

29 травня 2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за п.6 ч.2 ст.115 КК України в кримінальному провадженню № 0000939.

Клопотання обгрунтовують тим, що причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Передбачені ст.177 КПК України ризики, які були наявні на час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Зокрема: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_3 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час вчинення злочину використовувалися знаряддя, інші речі та документи, місцезнаходження яких на даний час не встановлене; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, оскільки розслідування даного кримінального провадження ще не завершено; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, тому може продовжувати займатися злочинною діяльністю. На даний час в ході досудового розслідування не проведено та не завершено ряд процесуальних слідчих дій, зокрема: не отримано висновок судової молекулярно-генетичної експертизи по вилученим біологічним зразкам свідка ОСОБА_8 та здійснення їх порівняння із встановленими ДНК-зразками з місця злочину; не проведено додаткову судово-медичну експертизу щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, механізму їх утворення у потерпілого ОСОБА_9 ; не проведено судову молекулярно-генетичну або криміналістичну експертизу щодо вилучених під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 речових доказів (молотка та сокири); не отримано характеризуючі дані в повному обсязі на підозрюваного; не проведено слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_10 ; не проведено додатковий допит підозрюваного ОСОБА_3 ; не виконано вимоги ст.291 КПК України та не складено обвинувальний акт, тому досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав подане клопотання, зазначивши, що причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Наявні ризики ухилення підозрюваного від слідства та суду та впливу на свідків і потерпілу, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, не працевлаштованість підозрюваного.

Слідчий ОСОБА_7 не з`явилася, повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань не направила.

Підозрюваний ОСОБА_3 , його захисники адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 вважають клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Обгрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, не доведена, наявність будь-яких ризиків не підтверджена. Підозрюваний ОСОБА_3 з 2016 року з`являвся на всі виклики до слідчого, тричі добровільно надавав зразки біологічного матеріалу, ще у 2016 році детально розповів про те, що робив 06 серпня 2016 року, хоча слідчим його показання не перевірялися. Під час проведення обшуку в житлі підозрюваного вилучені всі необхідні на думку слідчого предмети, що ще можна знайти після майже чотирьох років невідомо. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, сім`ю, характеризується позитивно. Крім того, до матеріалів клопотання додано матеріали, які свідчать про те, що органом досудового розслідування перевіряється причетність до вказаного кримінального правопорушення не лише ОСОБА_3 , а й інших осіб, що, за наявності такої кваліфікації кримінального правопорушення, є не логічним для обрання чи продовження саме ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_3 також зазначив, що з 2016 року з`являвся на всі виклики до слідчого, тричі добровільно надавав необхідні зразки, перебував певний період за кордоном на заробітках, однак повернувся.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_3 підозрюється за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України в тому, що 06 серпня 2016 року приблизно у період часу з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., маючи невиконані фінансові зобов`язання перед ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його можливі суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, діючи умисно, заздалегідь взявши із собою невстановлений досудовим розслідуванням предмет та одягнувши на руки білі будівельні рукавички, прибув до квартири АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_9 із дружиною, та наніс останньому невстановленим тупим твердим предметом декілька ударів в голову та шию, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер.

10 квітня 2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14 год. 50 хв. 08 червня 2020 року

Постановою керівника Бориспільської місцевої прокуратури від 27 травня 2020 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто по 10 липня 2020 року.

На підтвердження обгрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчим до клопотання були подані наступні документи:

- витяг із кримінального провадження № 0000939 від 06 серпня 2016 року;

- протоколи огляду місця події від 06 серпня 2016 року та від 07 серпня 2016 року;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

- протокол огляду предмета від 06 серпня 2016 року;

-постанова старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 від 07 серпня 2016 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи;

- постанова старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 від 06 серпня 2016 року про призначення судово-медичної експертизи;

- протоколи огляду документа від 09 лютого 2018 року, 05 березня 2018 року;

- постанова прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 від 14 листопада 2019 року про відібрання біологічних зразків;

- висновок експерта № 19/6-01/781 від 08 листопада 2016 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи;

- висновок експерта № 155 від 10 жовтня 2016 року за результатами проведення судово-медичної експертизи;

- постанова старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_14 від 20 січня 2020 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи;

- протокол від 09 грудня 2019 року про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_15 ;

- висновок експерта № 10-255 від 31 березня 2020 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи відносно ОСОБА_15 ;

- постанова прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 від 07 травня 2020 року про відібрання біологічних зразків;

- постанова старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 09 квітня 2020 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення;

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року, відповідно до якого останній відмовився від дачі показів в силу ст.63 Конституції України;

-копія ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3

-протокол обшуку від 16 квітня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_16 по АДРЕСА_2 ;

- протокол освідування особи (відібрання біологічних зразків від 08 травня 2020 року;

- постанова керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 27 травня 2020 року про продовження строку досудового розслідування;

- документи, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_18 та підтверджують наявність у нього майна.

При цьому слід зазначити, що ряд доданих до клопотання документів були подані слідчим неналежної якості (без зазначення назви документу, відсутність частини тексту документів, подання не всього документа, а лише його частини тощо).

Інших матеріалів у встановлений ст. ст. 184, 185 КПК України строк та порядок подано не було.

Отже, з врахуванням приписів вищезазначених статей КПК України та не виконання їх слідчим чи прокурором, після дослідження всіх письмових матеріалів в задоволенні клопотання прокурора про долучення додаткових доказів було відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри та наявність таких ризиків.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю, що прокурором, з врахуванням стадії кримінального провадження, не вдаючись до оцінки наданих доказів з приводу їх належності та допустимості, а лише щодо їх достатності, в сукупності доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

При цьому суд, з врахуванням зазначеного у повідомленні про підозру періоду часу вчинення кримінального правопорушення, не бере до уваги показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які підтвердили перебування підозрюваного ОСОБА_3 06 серпня 2016 року на кладовищі, оскільки ними посвідчено таке перебування лише після 12 год. 20 хв. З аналогічних підстав слідчий суддя не бере до уваги показання свідка ОСОБА_21 , яка вказала на перебування підозрюваного ОСОБА_3 на подвір`ї її будинковолодіння лише з 10 год. 40 хв. -10 год. 50 хв. Показання свідка ОСОБА_22 також не можуть бути взяті до уваги, оскільки він не зміг показати, в якому році підозрюваний ОСОБА_3 приїздив на город біля його домогосподарства, а потім поїхав на поминки до племінниці.

Крім того, при вирішенні питання обгрунтованості підозри ОСОБА_3 суд не бере до уваги в якості доводів її необгрунтованості проведення слідчим перевірки на причетність до вчинення злочину й інших осіб, зважаючи на встановлену КПК України можливість зміни підозри під час проведення досудового розслідування.

Також, прокурором та слідчим доведенні і обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу. Зокрема існування ризику впливу на свідків та потерпілу, зважаючи на безпосередність дослідження судом доказів.

Ризик знищення речових доказів слідчий суддя вважає недоведеним, враховуючи час вчинення кримінального правопорушення, факт проведення вже обшуку за місцем проживання підозрюваного та вилучення в процесі обшуку певних предметів.

Щодо ризику переховування від слідства чи суду в зв`язку із тяжкістю покарання, що може загрожувати підозрюваному, слід зазначити наступне.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язкі, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

ОСОБА_3 утримується під вартою вже 2 місяці. Має постійне місце проживання та сі`ю, за місцем проживання характеризується позитивно; після відібрання в нього показань ще у 2016 році, неодноразове відібрання біологічних зразків, з місця проживання не зник, перебував на заробітках за кордоном (за слів підозрюваного в Польщі), однак повернувся.

Таким чином, вважаю, що ризик переховування від слідства та суду на даний час не доведено.

Щодо наявності зазначеного в клопотанні ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, вважаю його наявність також не доведено: ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується, даних про притягнення його до адміністративної відповідальності також не надано.

Таким чином вважаю, що прокурором та слідчим, з врахуванням часу тривання досудового розслідування, загальної тенденції до зменшення наявних при обранні запобіжного заходу ризиків, не доведеності наявності існування на даний час ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та ризику переховування від слідства та суду, не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику впливу на свідків та потерпілу (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_3 має постійне місце проживання, сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи зазначене слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні обгрунтування поданого клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 184-186, 193, 194, 196, 202, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло по АДРЕСА_2 цілодобово за виключенням часу, необхідного для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000939 від 06 серпня 2016 року.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно доставити ОСОБА_3 до місця його проживання по АДРЕСА_2 та звільнити з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого судді чи суду або до іншого органу державної влади, як-то: прокуратури, органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування із особами, які визнані потерпілими в даному кримінальному провадженні, свідками, за виключенням часу під час проведення слідчих дій в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали: по 10 липня 2020 року включно.

Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1