ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1971/18
Провадження № 1-кп/210/124/20

"04" березня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000567 за яким обвинувачується:

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, не працює, із середньо-спеціальною освітою, проживає за адресою; АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою; АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 69, 190

4.2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового складення приєднано не відбуте покарання 1 місяць обмеження волі за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2009 року до відбування 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі

14.10.2011 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.10.2011 року, ст. 81 КК України, умовно-достроково, не відбутий строк 6 місяців 4 дні;

- 05.04.2012 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.2, 353 ч.1, 70 ч.1, 72 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано покарання за вироком від 06.07.2010 року до відбування 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

- 23.04.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України поглинуто покарання за вироком від05.04.2012 року до відбування 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 09.02.2013 року по відбуттю строку покарання;

- 13.02.2014 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.190 ч.2, 76, 70 ч.4 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 02.04.2014 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений звипробувальним терміном 2 роки;

- 07.05.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.стД90 ч.2, 353 ч.1, 70 ч.1 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 17.11.2014 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України з урахуванням ст.72 ч.5 КК України шляхом поглинення поглинути вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2014 року та остаточно до відбування 2 роки 2 місяця позбавлення волі. 17.11.2014 року звільнений від призначеного покарання на підставі ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році»;

- 27.05.2015 року Дзержинським районним судомм. Кривого Рогу за ст.ст. 190 ч.2, 353 ч.1, 70 ч.1 до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду від 02.04.2014 і остаточно до відбуття 2 роки 6 місяців 10 днів позбавлення волі;

- 22.06.2015 року Криворізьким районним судомм. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 до 1 року позбавлення волі, ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів за вказаним вироком та вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2015, остаточно призначено 2 роки 6 місяців 10 днів позбавлення волі;

- 27.08.2015 року Саксаганськимрайонним судомм. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 353 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 05.07.2017 року по відбуттю строку покарання,

- 17.07.2019року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України до 5 років обмеження волі;

- 06.12.2019 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років обмеження волі,

- 22.01.2020 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, ч.1 ст.353 КК України -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , діючи повторно, 19.03.2018 року, близько о 21 години 40 хвилин, знаходячись поблизу б. 28 по пр-ту Миру в Металургійному районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь, ввівши в оману стосовно своїх дійсних намірів, представився неповнолітньому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітником поліції, продемонструвавши при цьому обкладинку з надписом «Посвідчення», яку видав за службове посвідчення працівника правоохоронною органу, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у останнього мобільний телефон марки «Meizu M5 Note», який знаходився у користуванні неповнолітнього та належав його матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неповнолітній ОСОБА_8 , будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_5 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Meizu М5 Note», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №107 від 14.04.2018 року становить - 3012 гривень 54 копійки.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3012 гривень 54 копійки.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , 19.03.2018 року, близько о 21 години 40 хвилин, знаходячись поблизу буд.№28 по пр-ту Миру в Металургійному районі м. Кривого Рогу побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою подальшого заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 і ввівши його в оману стосовно своїх дійсних намірів, з метою створення уявлення у неповнолітнього ОСОБА_8 законності своїх дій, та приховування своїх злочинних дій, не маючи на те наданого йому права, не будучи працівником правоохоронних органів, представився неповнолітньому ОСОБА_8 співробітником поліції, продемонструвавши при цьому обкладинку з надписом «Посвідчення», яку видав за службове посвідчення працівника правоохоронною органу, тим самим присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Meizu М5 Note», який знаходився у користуванні неповнолітнього ОСОБА_8 та належав його матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок чого, ОСОБА_8 , будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_5 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Meizu М5 Note», яким ОСОБА_5 незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, 20.03.2018 року, близько о 19 годині 15 хвилин, знаходячись біля під`їзду №1 буд. АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь, ввівши в оману стосовно своїх дійсних намірів, представився малолітньому ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , співробітником поліції, продемонструвавши при цьому обкладинку з надписом «Посвідчення», яку видав за службове посвідчення працівника правоохоронною органу, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у останнього мобільний телефон марки "Самсунг Galaxy J1 mini", який знаходився у користуванні малолітнього та належав його матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Малолітній ОСОБА_10 , будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_5 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки "Самсунг Galaxy J1 mini", вартість якого відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи №105 від 13.04.2018 року становить 1732 гривні 54 копійки.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1732 гривні 54 копійки.

Крім того, ОСОБА_5 20.03.2018 року, близько о 19 годині 15 хвилин, знаходячись біля під`їзду №1 буд. АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою подальшого заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 підійшов до малолітнього ОСОБА_10 і ввівши його в оману стосовно своїх дійсних намірів, з метою створення уявлення у малолітнього ОСОБА_10 законності своїх дій, та приховування своїх злочинних дій, не маючи на те наданого йому права, не будучи працівником правоохоронних органів, представився малолітньому ОСОБА_10 співробітником поліції, продемонструвавши при цьому обкладинку з надписом «Посвідчення», яку видав за службове посвідчення працівника правоохоронною органу, тим самим присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон марки "Самсунг Galaxy Jl mini", який знаходився у користуванні малолітнього та належав його матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внаслідок чого, ОСОБА_10 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_5 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки "Самсунг Galaxy Jl mini", яким ОСОБА_5 незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв дані злочини при вказаних обставинах.

Він біля Саксаганського суду зустрів хлопця років 15, представився йому співробітником поліції, сказав, що проводить перевірку за фактами крадіжок мобільних телефонів та сказав йому передати мобільний телефон, який увечері його батьки зможуть забрати у відділенні поліції.

Телефон забрав та продав.

Іншого разу в районі Соцміста підійшов до двох неповнолітніх хлопців, так само представився співробітником поліції та забрав телефони.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані:

-за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно (стосовно заволодіння майном усіх потерпілих за усіма епізодами таких діянь згідно обвинувачення);

-за ч.1 ст.353 КК Україниза ознаками самовільного присвоєння владних повноважень, поєднаного із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь (за усіма епізодами таких діянь згідно обвинувачення).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєні злочини є злочинами невеликої та середньої тяжкості,обвинувачений добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_5 раніше судимий, не знаходиться на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м.Кривий Ріг». За місцем проживання характеризується нейтрально (т.1, а.с.90-103).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення більш м`якого виду покарання суд вважає недоцільним, оскільки доходить до висновку, що воно не буде відповідати ступеню суспільної небезпеки та особі обвинуваченого.

Питання про призначення остаточного покарання за скоєння нового злочину до винесення попереднього вироку у відношенні нього вирішується судом з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Обвинувачений відбуває покарання у вигляді обмеження волі за іншим вироком суду, у зв`язку з чим запобіжний захід відносно нього судом не обирається.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_11 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України ч.1 ст.353 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.353 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

З застосуванням ст.ст. 70, 72 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом їх складання та встановити його у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення данимбільш суворим покаранням невідбутої частини менш суворого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 22.01.2020 року та встановити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1