Провадження № 1-кп/734/59/20 Справа № 734/4494/19
В И Р О К

іменем України

13 лютого 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 08.11.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Риків Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Риків Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

у присутності обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 20 жовтня 2019 року у період часу з 09.00 години до 12.00 години, точного часу не встановлено, за попередньою змовою про вчинення крадіжки із ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу зайшов до двору неогородженого домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав 12 листів восьмихвильового шиферу (азбестоцементних листів) вартістю 80 грн. за один лист, загальною вартістю 960 грн., що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв їй матеріальної шкоди на вищевказану суму. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

06 листопада 2019 року близько 09.00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу зайшов до неогородженого домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та через незамкнені двері проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав чавунну батарею на 10 секцій вагою 77 кілограмів, вартістю 3 грн. за 1 кілограм, на загальну вартість 231 грн., чим заподіяв матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 231 грн. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_4 20 жовтня 2019 року у період часу з 09.00 години до 12.00 години, точного часу не встановлено, за попередньою змовою про вчинення крадіжки із ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу зайшов до двору неогородженого домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав 12 листів восьмихвильового шиферу (азбестоцементних листів) вартістю 80 грн. за один лист, загальною вартістю 960 грн., що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв їй матеріальної шкоди на вищевказану суму. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, та дав показання щодо вчинення ним злочину. 20 жовтня 2019 року приблизно о 09.00 год. до нього прийшов ОСОБА_4 , який повідомив йому, що знайшов шифер і клієнта, якому можна цей шифер продати. Біля старої хати по АДРЕСА_3 під битим шифером лежав не битий. Доступ до домоволодіння був лише частково обмежений з однієї сторони була частина паркану. В період часу приблизно з 09.00 год. до 12.00 год. вони разом з ОСОБА_4 перенесли через городи до його будинку 12 листів шиферу. ОСОБА_4 пішов до ОСОБА_7 і домовився про те, щоб він приїхав і забрав цей шифер, що і було зроблено. За шифер ОСОБА_4 від ОСОБА_7 отримав 700,00 грн., а йому дав 200,00 грн. Крадіжку вчинив, оскільки йому необхідні кошти на лікування руки.

Коли вони з ОСОБА_4 носили шифер, він зайшов до іншої хати, яка була також на території цього домоволодіння, побачив там батарею та вирішив, що її можна буде здати на металобрухт. 06 листопада 2019 року приблизно о 09.00 год. він витягнув батарею з хати, до якої потрапив через незамкнені двері (будинок був після пожежі: без скла у вікнах, підлога поломана) і кинув її в кущах, оскільки зрозумів, що сам її перенесли не зможе через її вагу. Батарея була на 10 секції (і при цьому була тріснутою). Він попросив ОСОБА_8 про допомогу, проте не сказав йому, що батарея крадена. Вони перенесли її до його двору, він розбив її на частини, викликав таксі та здав на металобрухт. За батарею він отримав приблизно 230-260 грн., 100 з яких віддав таксисту. Крадіжку вчинив з метою збагачення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав наступні показання. Свого часу до будинку, належного ОСОБА_6 , він ходив за потреби та під горою битого шиферу побачив нормальний. Домоволодіння не огороджене, лише трохи в одному місці з дороги був паркан. 20 жовтня 2019 року він прийшов до ОСОБА_3 і вони обговорили питання викрадення шиферу з будинку ОСОБА_6 . Вони разом з ОСОБА_3 того дня в період часу з 09.00 год. до 12.00 год. перенесли шифер до домоволодіння останнього, він пішов до ОСОБА_7 і запропонував йому шифер, на що той погодився, приїхав трактором до ОСОБА_3 , погрузили шифер, а потім у ОСОБА_7 його вигрузили. ОСОБА_7 за шифер заплатив 700,00 грн., 200,00 грн. з яких він віддав ОСОБА_3 . Крадіжку здійснив, так як йому необхідні були кошти.

З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням окремих процесуальних документів та матеріалів, що характеризують особу обвинувачених.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши в судовому засіданні по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною, його дії, вчинені 20 жовтня 2019 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, а дії, вчинені 06 листопада 2019 року - за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло. Вину обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає доведеною, його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше не судимий, не працюючий, одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, органом пробації оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не ставить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: проходження апробаційної програми.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимості, не працюючий, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, органом пробації оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може ставити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: проходження апробаційної програми «Зміна про кримінальне мислення».

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинувачених, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов до висновку, що для виправлення: обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, призначивши покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, надавши можливість виправлення без відбування покарання з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України; обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів йому необхідно призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, надавши можливість виправлення без відбування покарання з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Підстави до продовження строку дії покладених на обвинувачених обов`язків при обранні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання відсутні, оскільки строк виконання таких обов`язків за станом на 12 лютого 2020 року сплив /відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання був обраний ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області з покладенням обов`язків строком на 2 місяці 04 грудня 2019 року, а ОСОБА_4 - ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області з покладенням обов`язків строком на 2 місяці, але не більше строку досудового розслідування, 10 грудня 2019 року/.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 628,00 грн. за проведення експертизи стягнути з обвинувачених на користь держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у дохід держави грошові кошти в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у дохід держави грошові кошти в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2019 року, на 12 (дванадцять) листів восьмихвильового шиферу розміром по 175*114 см, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2019 року, на фрагменти чавунної батареї на 10 (десять) секцій, що належать потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази:

-12 (дванадцять) листів шиферу, які передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 як законному власнику - після набрання вироком законної сили.

-фрагменти чавунної батареї на 10 (десять) секцій, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 як законному власнику - після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1