справа № 166/438/20
провадження № 1-кп/166/73/20
ВИРОК

іменем України

09 червня 2020 року смт.Ратне

Ратнівський суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000127, внесене до ЄРДР 20.03.2020, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 16 березня 2020 року близько 23 години 50 хвилин, знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс два удари кулаком в обличчя потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці обличчя, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений в своїх первинних показаннях винуватість у вчиненому не визнав, зазначив, що умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не мав. Показав, що того вечора за телефонним дзвінком ОСОБА_7 прийшов до будинку, де той разом із іншими чоловіками проживав під час виконання робіт по найму на пилорамі в брата потерпілого. Оскільки ОСОБА_4 називав його по прізвиську, що вважає для себе образливим, відтак штовхнув останнього у груди, внаслідок чого той впав спиною на підлогу. Коли потерпілий піднявся, він вдруге штовхнув його в груди, від чого той знову впав лівим боком на підлогу, де стояв різний металевий посуд. Проте у цьому ж судовому засіданні після дослідження усіх доказів у справі, мотивуючи страхом бути засудженим до суворого покарання, змінив власну позицію щодо скоєного, винуватість у вчиненні злочину визнав, показав, що того вечора завдав два удари кулаком ОСОБА_4 в обличчя, один в підборіддя, другий в губу. Просив у потерпілого вибачення за спричинену ним шкоду.
Потерпілий показав, що 16 березня 2020 року ввечері він із мобільного телефона ОСОБА_7 подзвонив до обвинуваченого з приводу продажу спиртних напоїв Василеві та іншим чоловікам, робочим на пилорамі його брата. Обвинувачений, прийшовши до будинку, де проживав ОСОБА_8 з іншими найманими працівниками, у ході з`ясування відносин, завдав йому два удари кулаком правої руки в обличчя: один в підборіддя, другий в нижню губу. Від останнього удару він упав спиною на підлогу, втратив свідомість, до тями прийшов після обливання його водою присутніми там хлопцями. У результаті таких протиправних дій обвинуваченого йому була заподіяна шкода здоров`ю, а саме рана в ділянці нижньої губи. У ході надання наступного дня медичної допомоги в Ратнівській ЦРЛ на рану було накладено чотири шви.
Аналогічні показання надав потерпілий у ході проведення слідчого експерименту за його участю 26 березня 2020 року, про що свідчить досліджений судом відеозапис, доданий до протоколу проведення вказаної слідчої дії від 26.03.2020.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №38 від 20.03.2020 в ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці обличчя, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Дане тілесне ушкодження утворилися від дії тупого предмета без відображення контактуючої поверхні останнього за вказаних потерпілим обставин терміном утворення не більше 2-3 доби до моменту обстеження.

Згаданий висновок експерта про характер, локалізацію, механізм спричинення наявних у потерпілого тілесного ушкодження повністю узгоджуються з показаннями потерпілого.

Із дослідженого судом відеозапису, доданого до протоколу проведення 26 березня 2020 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 , установлено, що обвинувачений давав показання із відтворенням на місці про обставини події, в ході якої він двічі штовхнув потерпілого, від чого той двічі падав: вперше спиною на підлогу, вдруге - обличчям донизу, при цьому, будь-яких сторонніх предметів на місці його падіння не було. Такі показання обвинуваченого на досудовому слідстві суперечать його ж показанням у суді, де він стверджував про отримання тілесних ушкоджень потерпілим, який стояв до нього обличчям, внаслідок падіння лівим боком на металевий посуд. Із показань обвинуваченого у суді вбачається, що посуд стояв на землі зліва відносно нього, відповідно справа щодо потерпілого. Відтак показання ОСОБА_6 про падіння потерпілого від поштовху лівим боком на посуд, що стояв справа відносно нього, є неспроможними.
Таким чином, сукупність досліджених доказів дає суду можливість дійти обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - умисне нанесення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним легким злочином, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд щире каяття не відносить, оскільки й на досудовому слідстві, й під час первинних показань у суді обвинувачений свою винуватість заперечував. Вину в скоєному визнав лише після дослідження усіх доказів у сукупності, що свідчили не на його користь.

Таким чином, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування 5000 грн моральної шкоди, завданої злочином.
Так, ОСОБА_4 , обгрунтовуючи заподіяння протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди, вказує на перенесений ним фізичний біль, а також негативні зміни у житті, зокрема щоденні думки про наслідки психотравмуючої події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, почуття образи та обурення, приниження гідності та побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. З урахуванням наведеного розмір моральної шкоди цивільний позивач визначив у п`ять тисяч гривень.
Цивільний позивач та його представник заявлений позов підтримали із підстав, зазначених у позовній заяві. Просять його задовольнити.
Цивільний відповідач у вирішенні цивільного позову поклався на погляд суду.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У силу вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.1 ст.23, ст.1167 ЦК України до стягнення з винного підлягає моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, характер та глибину завданих йому страждань, пов`язаних з перенесеним болем, бере до уваги моральні переживання, що зумовлені порушенням звичайного укладу життя, завданням образи, приниженням гідності.

З огляду на викладене суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованими вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 тисяч гривень.

Речові докази у провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкодизадовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1