Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9243/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
представника третьої особи ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2019 року,
в с т а н о в и в:
цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно вилучене у ході обшуку проведеного 17.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - мобільний телефони Самсунг; мобільний телефони Лобстер; мобільний телефони Мейзу; мобільний телефони Алкатель; 3 сім-карти Лайф, Білайн, Хеян; 3 планшети Леново; ноутбук HP; розкладний ніж; клинок та штик-ніж; бронежелет зеленого кольору; нарізна зброя: МКМ-072 Сб кл. 7,62 на 39; глушник до неї; металевий пристрій для чистки зброї; чохол чорного кольору; дозвіл № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 ; мисливська гладкоствольна зброя: Hatson Escort; калібр 12; шомпол для чищення зброї; 12 патронів для гладкоствольної рушниці; чохол зеленого кольору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку 17.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що майно, на яке накладено арешт, та яке належать йому та його сім`ї не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і слідчим у клопотанні про арешт майна та слідчим суддею в ухвалі не наведено жодного доказу чи факту про те, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів та шо воно взагалі має якесь відношення до кримінального провадження. Звертає увагу, що вирішуючи питання про арешт вилученого в ході обшуку майна, слідчий суддя безпідставно, в порушення вимог ст. 172 КПК України, розгляд даного клопотання здійснив без належного повідомлення та без присутності його як власника вилученого майна. Наголошує, що ні в клопотанні слідчого ні в ухвалі слідчого судді не вказано, на підставі яких фактичних даних встановлено, що вилучені під час обшуку, та в подальшому арештовані речі взагалі мають відношення до того кримінального провадження, яке розслідується згідно обставин, викладених у витязі з ЄРДР, в тому числі, які ознаки речових доказів мають зазначені речі та майно в межах порушеного кримінального провадження, які саме сліди злочину вони на собі зберегли та які інші відомості вони містять, що можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 підлягає задоволенню з таких підстав.
На переконання апеляційного суду, вирішення слідчим суддею клопотання про арешт майна відбулося з істотним порушенням вимог ст.ст.98, 131, 132, 171, 172, 173, 370 КПК України.
Так, в порушення положень ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі володільця майна, оскільки в слідчого судді були відсутні підстави вважати, що таке неповідомлення користувача буде процесуально необхідним з метою забезпечення арешту, як передбачено ч.2 ст.172 КПК України.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як зазначено в клопотанні про накладення арешту на майно, в провадженні СУ ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000829 від 01.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 26.07.2019 в лісі між селами Липляни та Гутянське, Малинського району, Житомирської області на відстані 390 метрів від автодороги Київ-Ковель (лісовою дорогою ліворуч від траси в напрямку м. Києва), виявлено труп невідомого чоловіка частково присипаного землею, з вдягнутим на голову полімерним мішком із надписом «Епіцентр», одягнутий в труси, без верхнього одягу та без взуття.
На відстані 4 метри від місця виявлення трупа на лісовій дорозі виявлено 7 стріляних гільз калібру «7,65 Браунінг» та 5 куль калібру 7,65, заглиблених на глибину від 15 до 30 см в землю. При огляді трупу виявлено отвір невідомої етимології на лівій бічній поверхні тулубу та перелом верхньої щелепи із вдавленням в ротову порожнину 2 та 3 верхнього зубів.
В ході проведення досудового розслідування 17.09.2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефони Самсунг, мобільний телефони Лобстер, мобільний телефони Мейзу; мобільний телефони Алкатель; 3 сім-карти Лайф, Білайн, Хеян; 3 планшети Леново; ноутбук HP, розкладний ніж, клинок та штик-ніж; бронежелет зеленого кольору, нарізна зброя: МКМ-072 Сб кл.7,62 на 39; глушник до неї; металевий пристрій для чистки зброї; чохол чорного кольору; дозвіл № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 ; мисливська гладкоствольна зброя: Hatson Escort, калібр 12; шомпол для чищення зброї; 12 патронів для гладкоствольної рушниці; дозвіл; чохол зеленого кольору.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказав, що вищевказані речі, тобто майно, яке вилучено під час обшуку може нести на собі сліди вчиненого злочину. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на дані речі.
Апеляційний суд звертає увагу, що доводи клопотання про накладення арешту на вище зазначене майно, належне ОСОБА_10 , не підтверджено належними доказами.
При цьому, й слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, не переконався в обґрунтованості доводів клопотання слідчого та не перевірив їх під час судового розгляду.
Так, поза належною увагою слідчого судді залишено факт недоведеності слідчим у клопотанні того, що вилучене майно, є об`єктами правопорушення та в подальшому можуть бути доказами у кримінальному провадженні №0000829 від 01.07.2019, та які підлягають відповідному арешту в порядку ст.170 КПК України. Принаймні, слідчий суддя залишив поза належною увагою і факт того, що на місці виявлення трупа на лісовій дорозі виявлено 7 стріляних гільз калібру «7,65 Браунінг» та 5 куль калібру 7,65, хоча 17.09.2019 під час проведення обшуку виявлено та вилучено нарізна зброя: МКМ-072 Сб калібру 7,62х39.
Зазначене вилучене майно, як речовий доказ в кримінальному провадженні матеріалами клопотання не підтверджено, відповідна постанова слідчого про визнання цього майна речовим доказом слідчому судді надана не була.
Таким чином, хоча в оскарженій ухвалі слідчий суддя зазначає, що саме з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого використання необхідно накласти арешт на вилучене майно, однак при цьому на підтвердження таких висновків не посилається на жодний доказ у провадженні.
На думку суду апеляційної інстанції, в даному випадку, зважаючи на недоведеність слідчим використання вилученого майна як доказів в кримінальному проваджені, накладений арешт на це майно не може не призвести до порушення прав відповідних власників на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також, на момент апеляційного розгляду, в матеріалах судового провадження відсутні докази висунутої підозри вище зазначеному власнику майна у причетності до вчиненого кримінального правопорушення та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу причетність останнього до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи клопотання про накладення арешту на зазначене майно не підтверджено належними доказами.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність слідчим, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання як накладення арешту на майно у права і свободи особи.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності (користування) під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення, яке за відсутності належних процесуальних підстав, обмежує право ОСОБА_10 на відповідне користування майном.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2019 року щодо накладення арешту на майно вилучене у ході обшуку проведеного 17.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно вилучене у ході обшуку проведеного 17.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - мобільний телефони Самсунг; мобільний телефони Лобстер; мобільний телефони Мейзу; мобільний телефони Алкатель; 3 сім-карти Лайф, Білайн, Хеян; 3 планшети Леново; ноутбук HP; розкладний ніж; клинок та штик-ніж; бронежелет зеленого кольору; нарізна зброя: МКМ-072 Сб кл. 7,62 на 39; глушник до неї; металевий пристрій для чистки зброї; чохол чорного кольору; дозвіл № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 ; мисливська гладкоствольна зброя: Hatson Escort; калібр 12; шомпол для чищення зброї; 12 патронів для гладкоствольної рушниці; чохол зеленого кольору скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно вилучене у ході обшуку проведеного 17.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження вилучене майно повернути власнику ОСОБА_10 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :