справа №619/711/20
провадження №1-кс/619/234/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 80000265 про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого 25.02.2020 в ході огляду, а саме: одну наволочку жовтого кольору з візерунком, на якій наявні сліди нашарування речовини бурого кольору (РБК), що упакована в паперовий конверт з пояснювальними записами та підписами учасників огляду.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 22 лютого 2020 року близько 14 години 00 хвилин невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 лютого 2020 року під час огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , в присутності понятих, у приміщенні кімнати №1 будинку на території вказаного домоволодіння було виявлено на ліжку подушку з наволочкою жовтого кольору з візерунком, на якій наявні сліди нашарування речовини бурого кольору (РБК) та вилучено: одну наволочку жовтого кольору з візерунком, на якій наявні сліди нашарування речовини бурого кольору (РБК).

Відомості за даним фактом СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 26 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

25 лютого 2020 року під час огляду місця події було здійснено вилучення майна, а саме однієї наволочки жовтого кольору з візерунком, на якій наявні сліди нашарування речовини бурого кольору (РБК), що упакована в паперовий конверт з пояснювальними записами та підписами учасників огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вищевказане майно є тимчасово вилученим.

Прокурор у судове засідання не з`явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі. Просить клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи телефонограмою.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.
Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.
Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Майно належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.
Отже, слідчий надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 25 лютого 2020 року в ході огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: одну наволочку жовтого кольору з візерунком, на якій наявні сліди нашарування речовини бурого кольору (РБК), що упакована в паперовий конверт з пояснювальними записами та підписами учасників огляду.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату для зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1