Справа № 991/1069/20
Провадження1-кс/991/4668/20
У Х В А Л А
іменем України

04 червня 2020 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИЛА:

03.06.2020 ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України.
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 , розглянувши раніше справу № 991/2183/19 за скаргою заявника на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, в порядку передбаченому ст. 214 КПК України, не дослідивши всіх обставин, відмовив у задоволенні скарги. В зв`язку з зазначеним, заявник вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 не захистив права потерпілого на всебічне і об`єктивне досудове розслідування, та просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України на підставі ч. 4 ст. 75 КПК України.
У доповненнях до заяви ОСОБА_3 також просить винести окрему ухвалу на бездіяльність НАБУ у невнесенні відомостей до ЄРДР та щодо повної відсутності проведення досудового розслідування, а також зобов`язати антикорупційний орган вчинити слідчі дії у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява про відвід розподілена слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити її.
Слідчий суддя ОСОБА_4 пояснень з приводу заявленого відводу не надав, просив розглядати заяву без його участі.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст.75, 76 КПК України. Так, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді для розгляду справи.
Одночасно ст. 76 КПК України встановлює недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Із змісту заяви про відвід вбачається, що заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду скарги на бездіяльність НАБУ. Отже, сумніви у неупередженості судді повинні виникати із тих фактів, що мають бути досліджені при вирішенні саме цього питання.
Дослідивши відомості, викладені в заяві, слідчий суддя дійшла висновку, що відвід слідчому судді ОСОБА_4 обумовлюється незгодою заявника з прийнятим раніше рішенням слідчого судді. Заявник зазначає, що призначена до розгляду справа пов`язана зі справою, яку раніше розглядав слідчий суддя ОСОБА_4 , однак жодного взаємозв`язку між скаргою, від розгляду якого заявник просить відвести слідчого суддю, та обставинами його можливої упередженості не вбачається.
Не досліджуючи зміст і законність судового рішення, яке було постановлено слідчим суддею ОСОБА_4 при вирішенні справи № 991/2183/19, слідчий суддя, в першу чергу, звертає увагу, що будь-яке рішення, яке постановляється за наслідками розгляду клопотань, скарг, заяв у кримінальному провадженні, виноситься слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Незгода з постановленим рішенням у випадках, передбачених законом, може бути предметом апеляційного оскарження, а не підставою для відводу слідчого судді.
Слідчий суддя відхиляє аргумент заявника про те, що відмова у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР в порядку передбаченому ст. 214 КПК України, свідчить про упередженість слідчого судді по відношенню до заявника.
Слідчий суддя наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Отже, прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Натомість в заяві ОСОБА_3 не наведено відомостей, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 або про наявність передбачених законом підстав для відводу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Факти, на які посилається заявник, не становлять обставин, передбачених ст. 75, 76 КПК України, і не доводять упередженості слідчого судді при розгляді скарги.

Щодо інших вимог заявника, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає винесення такого процесуального документу як окремої ухвали. Крім того, в рамках розгляду заяви про відвід слідчий суддя не має повноважень розглядати інші питання, в тому числі по суті заявлену ОСОБА_3 скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75- 81, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1