У Х В А Л А

"26" червня 2020 р. Справа153/1810/19

Провадження1-кс/153/155/20-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасник процесу: скаржник ОСОБА_3 , слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 15 червня 2020 року винесену слідчим СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до слідчого судді із даною скаргою. Вказав, що слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження №0000328 від 05.12.2019 розпочате по його заяві закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України. Скарга мотивована тим, що 04.12.2019 об 11 годині 09 хвилин в кабінеті голови Ямпільської районної ради Вінницької області здійснено напад на нього, як журналіста, акредитованого при цій райраді, ОСОБА_5 , яка перешкодила виконувати його професійні обов`язки журналіста. Так, вона насильно заволоділа його фотоапаратом, кинула ним об стіл, погрожувала порвати його обличчя нігтями, задушити його. Забороняла знімати на фото себе та інших членів президії ради, які розглядали в той час фінансові питання, котрі мали, звісно, суспільний інтерес. Він планував зняти цю порівняну невелику групу людей, в руках яких весь бюджет району і підготувати відповідну статтю про те, чому вони не профінансували хоча б кільканадцятьма гривнями трьох молдовських артистів, котрі прекрасно виступали у Ямпільській музичній школі на щорічному фестивалі «Ямпільська земля», але не отримали за свої чудові виступи ніякої нагороди, бо не було за що її придбати тій бідній школі. Хотів порівняти величезне фінансування мертвого Ямпільського кінотеатру, на чолі з пані Кінзерською і цього, та інших фестивалів, культурно-мистецьких заходів. Оголосив це і сказав, що працюватиме тут законно і як депутат, і як журналіст. Та зніматиме все, що входить в його творчі плани. В постанові про закриття кримінальної справи слідчий ОСОБА_4 напад ОСОБА_5 на журналіста називає конфліктом, хоча були усі ознаки порушення ст.171 КК України. Слідчий всіма силами намагається оправдати нападницю і підганяє покази свідків, в тому числі покази свого прямого начальника ОСОБА_6 . Слідчий в постанові не вказує, що з дисплея його фотоапарата, який він використовував, як журналіст, знято криміналістами відбитки пальців саме пані ОСОБА_7 . На флеш карті слідчий не виявив жодного знімка із засідання президії ради. В постанові слідчий не сказав, що при огляді фотоапарата встановив, що об`єктив заклинений і не діяв. Не навів результати технічної експертизи, на якій він наполягав. Слідчий і свідки зацікавлені злочинно замість слова удар вживають всякі пом`якшувальні слова. Слідчий вказує, що нібито на момент огляду будь-яких документів на підтвердження статусу журналіста, окрім паспорта громадянина України він не мав. Ні ОСОБА_5 , ні інші присутні ніякого посвідчення у нього насправді не вимагали, бо вони прекрасно знали хто він. Словосполучення вживане в постанові слідчим «конкретне завдання» відсутнє в Законі «Про засоби масової інформації (пресу) в Україні». Творчу щоденну роботу журналіста неможливо загнати в «конкретні завдання». Слідчий допитав лише зацікавлених свідків, з ним у нього давно неприязні відносини. Слідчим не враховані положення статті 171 КК України, слідчий не дотримався статті 9 КПК України. Тому скаржник просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 15 червня 2020 року внесену слідчим в кримінальному провадженні №0000328 від 05.12.2019 за ч.1 ст.171 КК України.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив, що слідчим не проведено досудове розслідування належним чином, не зібрано всіх достатніх доказів, затягував строки проведення досудового розслідування. Зазначив, що не було проведено перехресного допиту його зі свідками, не було проведено слідчого експерименту за його участі, не було проведено експертизи пошкодження фотоапарату. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні суду пояснив, що сам скаржник вказував на те, що він був на засіданні як громадянин України, а не журналіст. При ньому не було журналістського посвідчення, а лише паспорт. Слідчим проведено всі необхідні процесуальні дії. Просив у задоволені скарги відмовити, а постанову про закриття кримінального провадження залишити у силі.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 15.06.2020, кримінальне провадження №0000328 від 05.12.2019 за ч.1 ст.171 КК України було закрите у зв`язку із відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

У ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, збирання доказів, передбачених ст.91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п.111 рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх «конкретного та ефективного» сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Відповідно до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд вважає, що слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні №0000328 від 05.12.2019. Проведене ним досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Тому слідчий, на думку суду, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження слідчим не вмотивована, не містить зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття. Оскільки слідчим не проведено слідчого експерименту за участі скаржника, не проведено перехресного допиту за участі скаржника та свідків, не проведено експертизу щодо пошкодження фотоапарату, а також ряд похідних процесуальних дій.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи те, що слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області не спростовує обставини викладені в скарзі, тому суд приходить до висновку, що викладені у скарзі обставини, на які посилається скаржник, є доведеними у судовому засіданні. Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час постанова слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 15.06.2020 про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 15 червня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 15 червня 2020 року винесену слідчим СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 15 червня 2020 року, винесену слідчим СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000328 від 05.12.2019 за ч.1 ст.171 КК України.
Копію ухвали направити до СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1