Справа №766/4150/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсонаподання Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» (далі по тексту ПВК №90) за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.02.2018 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 71 КК України у вигляді 3 років 08 місяців позбавлення волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2019 р. зараховано в строк відбування покарання період з 07.12.2017 р. по 06.03.2018 р.
Начальник ПВК №90 звернувся до суду із поданням про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини строку покарання більш м`яким, посилаючись на те, що останній відбув 2/3 частини строку покарання.
Представник ПВК №90 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_5 заборгованості по виконавчому листу за вироком суду не має, а тому не входить до кола осіб, які підлягають першочерговому працевлаштуванню.
Засуджений ОСОБА_5 наполягав на задоволенні подання з підстав викладених у ньому, просив звернути увагу на ту обставину, що хоча він офіційно і не працевлаштований, але виконує роботи по благоустрою ПВК №90 на добровільних засадах.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, зазначивши, що засуджений протягом строку відбування покарання не був працевлаштований, що ставить під сумнів можливість застосування щодо нього ст. 82 КК України.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до висновку про можливість його задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Засуджений ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.02.2018 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі до 3 років 08 місяців позбавлення волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2019 р. зараховано в строк відбування покарання період з 07.12.2017 р. по 06.03.2018 р. Початок строку 07.12.2017 р. Кінець строку 08.05.2021 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Отже, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості (ч. ч. 3, 4 ст. 82 КК України). Тобто головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
На день розгляду подання, ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість розглянути питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
У відповідності до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Так, ОСОБА_5 за період відбування покарання 5 разів заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, стягнень не має.
З наданої характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що він зарекомендував себе позитивно, виконує роботи по благоустрою установи, за час відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. На профілактичних обліках не перебуває, підтримує спілкування з близькими родичами.
Відповідно до постанови засідання міської спостережної комісії від 05.03.2020 р. погоджено подання начальника ПВК №90 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 відповідно до ст. 82 КК України.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 довів своє виправлення з огляду на наявність значної кількості подяк та відсутність стягнень, а тому є достатні дані та підстави визначені законом вважати, що засуджений виправився, а це дає суду можливість прийняти рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким обмеженням волі.
Не спростовує висновків суду позиція прокурора, оскільки умовою для застосування такої заохочувальної норми як заміна покарання є відбуття певної частини строку покарання та відомості про те, що засуджений став на шлях виправлення. Законодавцем же не визначається як перешкода для прийняття відповідного рішення та обставина, що засуджений протягом строку відбування покарання не був працевлаштований, а тому суд при прийнятті рішення суд має враховувати в першу чергу відомості, що свідчать про факт виправлення засудженої особи.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину строку покарання що становить 1 (один) рік 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1