Дата документу 07.05.2020 Справа № 554/2376/20
Провадження №1-кс/554/4937/2020
УХВАЛА
Іменем України

07 травня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 зазначає, що ні один суддя Полтавської області не має права розглядати подані скарги, оскільки знаходяться під територіальним контролем ТУ ДБР у м. Полтаві. Отже, існують сумніви щодо об`єктивності судового розгляду та неупередженості слідчого судді.

Про розгляд заяви учасники процесу повідомлені належним чином.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання з`явилась.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши подану заяву, приходить до висновку про недоведеність підстав для задоволення заяви про відвід, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Частиною 2 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-ІV "Про міжнародні договори України" передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Як вбачається з заявленого відводу, ОСОБА_3 фактично не згоден з процесуальною діяльністю судді, на розгляді якої знаходиться його скарга на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст. 303 КПК України.

Суд вважає необґрунтованими доводи заявника про сумніви у неупередженості і об`єктивності судді ОСОБА_4 , оскільки доводи заявника про залежність слідчого судді ОСОБА_4 від Державного бюро розслідувань є надуманими та ґрунтуються на особистих припущеннях.
Враховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що заявником не наведено ґрунтовних та достатніх обставин, що викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_4 .
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , з заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1