У Х В А Л А Справа № 932/1796/20

Провадження № 1-кс/932/958/20

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представниці скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови слідчої та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , відповідно до якої вона прохає скасувати постанову слідчої СВ ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та зобов`язати слідчу надати їй можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження № 0002366 від 28 вересня 2019 року, які стали підставою для проведення обшуку автомобіля марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 .

Скаргу обґрунтовує наступним чином. Так, СВ ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженню № 0002366, що відкрито 28 вересня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 . Цією ухвалою встановлено те, що ОСОБА_4 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що і є підставою для надання дозволу на проведення обшуку його автомобіля. 11 січня 2020 року слідчою ОСОБА_5 проведено обшук вказаного автомобіля. 28 січня 2020 року вона, як захисник ОСОБА_4 , оскільки той, в розумінні практики ЄСПЛ, фактично є підозрюваним по кримінальному провадженню, звернулась до слідчої із клопотанням про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, які стали підставою для обшуку авто. 31 січня 2020 року слідчою прийнято постанову, якою відмовлено у клопотанні. Копію постанови нею отримно 06 лютого 2020 року. Внаслідок того, що відносно ОСОБА_4 проводилась така слідча дія як обшук, вважає, що слідчою неправомірно відмовлено у клопотанні з підстав відсутності у ОСОБА_4 відповідного процеусального статусу у кримінальному процесі, оскільки він фактично є підозрюваним.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні за підстав та обставин у ній викладених. Додатково пояснила, що в ході обшуку у ОСОБА_4 було вилучено лише водійське посвідчення та грошові кошти.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Письмових заяв та клопотань не надали. Представниця скаржника не заперечувала проти розгляду скарги у відсутність слідчого та прокурора. З підстав, передбачених нормами ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. Згідно із вимогами ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають це можливим.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженню № 0002366 від 128 вересня 2019 року, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення психотропних речовин. Як вбачається із протоколу обшуку, 11 січня 2020 року слідчою ОСОБА_5 проведено обшук у автомобілі марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Постановою слідчої СВ ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 31 січня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002366. Підставою відмови у задоволенні вказаного клопотання стало те, що ОСОБА_4 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, а тому адвокат ОСОБА_3 не є його захисником, і не має права на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002366, як сторона захисту.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини визначає кримінальне обвинувачення, як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі Екле проти Німеччини ). Європейським судом з прав людини, як висунення обвинувачення, визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі Вемхофф проти Німеччини ), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі Ноймайстер проти Австрії ), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі Рінгайзен проти Австрії). Гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з практикою Європейського суду з прав людини користується особа, що викликана як свідок у кримінальній справі, але фактично підозрюється у вчиненні злочину, зокрема, їй були поставлені запитання під час допиту, які можуть бути використані проти неї, як обвинувальні (рішення у справі Сервес проти Франції ). Європейським судом з прав людини поняття кримінальне обвинувачення пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення. Отже, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що обвинуваченим (підозрюваним) у вчиненні кримінального правопорушення є особа, відносно якої фактично розпочато досудове слідство, з моменту офіційного доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 зазначеного Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру в порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України. З ухвали слідчого судді від 27 грудня 2019 року вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом збуту невстановленими особами на території міста та області психотропних речовин. Тобто, досудове розслідування за фактом збуту ОСОБА_4 психотропних речовин не здійснюється. З огляду на норму ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного. Однак, у даному випадку кримінальне провадження не розпочато за фактом вчинення ОСОБА_4 злочину.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскаржити слідчому судді на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яке рішення слідчого чи прокурора, а лише на рішення щодо відмови у проведенні певних слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, перелік яких визначений главами 20, 21 КПК України. Ознайомлення із матеріалами досудового розслідування не є слідчою дією, а є дією процесуальною, тому рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, оскарженню до слідчого судді не підлягає.

Враховуючи те, що підставою для надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 вказала те, що, на її думку, ОСОБА_4 є підозрюваним по кримінальному провадженню № 0002366, але, згідно із вимогами чинного кримінально-процесуального законодавства України, насправді ОСОБА_4 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, і досудове слідство розпочато не за фактом вчинення ним кримінально-протиправних дій, а ознайомлення із матеріалами досудового розслідування по суті не є слідчою дією, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 64-2, 214, 220, 221, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в ОСОБА_7 , про скасування постанови слідчої та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1