В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2020 Справа №607/28005/19

провадження № 1-кп/607/1726/2019

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження № 0002613 від 06 вересня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Тернопіль, громадянку України, одружену, з середньою освітою, непрацюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-30.09.1999 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.229-4, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;
-28.01.2003 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.309 КК України, позбавлення волі на строк до 2 років.;
-22.03.2010 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до штрафу на суму 850 грн..
-07.10.2010 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, п.2,3.,4 ст.76 КК України, до позбавлення волі на строк до 2 років.;
-07.10.2013 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185, п.2,3,4 ст.76 КК України, до позбавлення волі на строк до 1 років.;
-23.03.2015 року засуджена Теребовлянським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до штрафу на суму 1020 гривень;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2019 року о 13 годині 30 хвилини у ОСОБА_3 , яка раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які в установленому порядку не знята та не погашена, яка перебувала у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вулиці Живова, 9 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 04 вересня 2019 року о 13 годині ЗО хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вулиці Живова, 9 у м.Тернополі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та з метою особистого користування, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, взяла із полиці торгового залу даного магазину одну пару жіночих лакових туфель, чорного кольору вартістю 349 гривень та не розплатившись за них покинула приміщення даного магазину.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинила ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 349 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

28 листопада 2019 року між представником потерпілого ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена, а саме у виді обмеження волі строком на один рік, з одночасним звільненням від відбуванням покарання з випробувальним терміном один рік, згідно ст.75 КК України.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачена ОСОБА_3 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбаченні ст. 476 КПК України, дала згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин (кримінальне правопорушення), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч.2 ст. 185 КК України та у вчиненні якого вона визнала себе винуватою, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілим є ФОП ОСОБА_7 .

У статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 28 листопада 2019 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вище викладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_3 та представника потерпілого ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , які підтримують угоду про примирення та просять її затвердити, думку прокурора, який не заперечує проти затвердження вказаної угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої ОСОБА_3 , що вона розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; з`ясувавши у представника потерпілого, що вона розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 28 листопада 2019 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та представником потерпілого ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_6 та визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за викладених в угоді обставин, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття вказаного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий строк, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 листопада 2019 року між представником потерпілого ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002613 від 06 вересня 2019 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік .

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1