Справа № 215/1168/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2020 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, на обліку лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.10.2015 Скадовським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 11.06.2015 та остаточно визначено до відбуття

3 роки 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.01.2019 по відбуттю строку покарання;

-11.11.2019 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України 2001 року від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;

- 15.11.2019 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№0001582 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

- 27.12.2019 до Дзерджинського районного суду міста Кривого Рогу направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001652 від 31.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
21 лютого 2020 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000090 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту і не погашену, у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
14.10.2019 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_5 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , який запросив ОСОБА_5 до себе у квартиру для спільного вживання алкогольних напоїв. Під час вживання спиртних напоїв потерпілий ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 верхній одяг, так як у останнього такого не було, на що ОСОБА_5 погодився. Після цього ОСОБА_6 підключив у кімнаті до зарядного пристрою свій особистий мобільний телефон чорного кольору марки Samsung Galaxy A6+ SM-A605F 3/32 GB та приліг на диван і став засинати.

В цей час та місці у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: вищевказаного мобільного телефону чорного кольору марки Samsung Galaxy A6+ SM-A605F 3/32 GB, який належить ОСОБА_6 , визнавши для себе дане майно об`єктом свого злочинного посягання.

Так, користуючись відсутністю уваги зі сторони потерпілого ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно, умисно,

з корисливих мотивів, не привертаючи уваги потерпілого, узяв до рук зазначений мобільний телефон ОСОБА_6 , витягнувши телефон разом із зарядним пристроєм із розетки. Тримаючи вищевказаний мобільний телефон при собі, попрощавшись

з ОСОБА_6 , який в той момент лежав на дивані спиною до ОСОБА_5 ,

він швидко вийшов із приміщення зазначеної квартири. Потім пішов

у невідомому напрямку та в подальшому обернув викрадене майно на свою користь,

і розпорядився ним на власний розсуд, таким чином, довівши свій злочинний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/100 від 03.02.2020 р станом на 14.10.2019 вартість мобільного телефону марки Samsung Galaxy A6+ SM-A605F 3/32 GB чорного кольору складає 3700 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3700 грн.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.
У зв`язку з цим 20.02.2020 йому повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, та маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, продовжив свою злочинну діяльність, знову вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Також слідчий зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, отже, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати постійного місця проживання та міста Кривого Рогу або території України, наявна можливість того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наголосив, що підозрюваний ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, продовжив свою злочинну діяльність, підозрюється у вчинені нового умисного злочину проти власності, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення. Крім того, прокурор додав, що відповідно до інформації, наданої Тернівським районним відділом м. Кривий Ріг філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , який засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України, під час перебування на обліку органу пробації неодноразово порушував умови відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим органом пробації готуються матеріали щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі. З урахуванням вищевикладених ризиків прокурор просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний причетність до скоєного визнав, та заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснивши, що не має наміру переховуватись та впливати на потерпілого.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками вчинення особою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
В даному випадку особа підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості у сфері злочинів проти власності, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане кримінальне правопорушення існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, існує ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на відсутність у нього постійної роботи та систематичне вчинення ним кримінальних правопорушень проти власності з метою відшукування грошових коштів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя ставить під сумнів можливість підозрюваного ОСОБА_5 забезпечити виконання ухвали суду у випадку встановлення йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки є всі підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 вже раніше неодноразово вчиняв злочини проти власності, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення. Зазначене може свідчити про його схильність до вчинення нових злочинів проти власності.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця роботи не має, офіційні джерела доходів в останнього відсутні, який крім того, під час перебування на обліку органу пробації неодноразово порушував умови відбування покарання з випробуванням, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що він: - може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування даного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Слідчий суддя вбачає необхідним відповідно до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 22 лютого 2020 року по 21 квітня 2020 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (отримувач коштів: ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , Банк отримувача: ГУДКСУ в м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0017442, призначення платежу: зазначити інформацію: 1) про найменування суду, який виніс рішення про внесення застави, або до якого подана заява; 2) ПІП особи за яку внесена застава та платника застави, або ПІП особи яка внесла частку майна; 3) № справи).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки з моменту звільнення з-під варти:
- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором, судом;
- здати на зберігання слідчому, прокурору, суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається строком дії цієї ухвали.
У разі невиконання підозрюваним своїх обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до державного бюджету.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя