Справа № 169/242/19
Провадження № 1-кп/169/27/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника

потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2018 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання зі своїм батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту з останнім, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, штовхнув його руками в спину в той момент, коли він стояв на порозі зазначеної квартири, внаслідок чого ОСОБА_7 не втримав рівновагу і впав зі сходів з прискоренням на площадку між першим та другим поверхами вищевказаного будинку, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток основи черепа з забоєм головного мозку із крововиливом під м`яку та тверду мозкові оболонки з частковим розможченням лобних доль головного мозку, які згідно висновку експерта № 15 від 25 лютого 2019 року за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і в цьому випадку утворилися внаслідок падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту на тупу тверду, виступаючу контактну поверхню, з попередньо наданим прискоренням, з послідуючим контактом потиличною ділянкою та призвели до смерті останнього 14 січня 2019 року в реанімаційному відділенні Турійської центральної районної лікарні.

Такі дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 26 лютого 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України.

Слідчим 26 лютого 2019 року складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

26 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 , за участю її законного представника ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілій злочином моральна шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Підозрюваний ОСОБА_6 погоджується з такими видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_5 ,просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_5 ,та підозрюваним ОСОБА_6 угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно із пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до частини третьої статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, завдану злочином потерпілій моральну шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки передбачена санкцією частини першої статті 119 КК України, домовленість сторін щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням не суперечить вимогам статті 75 КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , за участю її законного представника ОСОБА_5 ,що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто, є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_6 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови вказаної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 , за участю її законного представника ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 119 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий