Cправа № 127/9490/20
Провадження № 1-кс/127/4233/20
У Х В А Л А
Іменем України
30 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, грузина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майор юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 7 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992, яким визначено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, як вид майна, що не може перебувати у власності громадян; пунктів 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001, яким визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, серед якого відсутні фізичні особи; Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №669 від 22.09.2016, відповідно до яких зазначені спеціальні технічні засоби підлягають ліцензуванню, діючи умисно та за попередньою змовою з іншими на даний час невстановленими слідством особами, здійснив незаконний збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, основним функціональним призначенням яких є негласне проникнення до транспортних засобів, які обладнані електронними засобами охорони - автомобільними сигналізаціями.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою із іншими невстановленими на даний час слідством особами, на веб-сторінці сервісу для збереження та публікації відеозаписів у мережі Інтернет «YouTube» створив канал під назвою « ОСОБА_7 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому розмістив відеозаписи з оголошеннями про продаж сканерів та кодграберів для перехоплення та оброблення радіосигналів автомобільних сигналізацій, вказавши при цьому, посилання на канал у мобільному додатку «Telegram» із профілем під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
17.03.2020, ОСОБА_8 , діючи на виконання постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», надіслав повідомлення на вищевказаний профіль « ОСОБА_9 » із запитанням щодо можливого придбання технічних пристроїв, які ОСОБА_4 рекламував з метою збуту.
Того ж дня, у відповідь на зазначене вище повідомлення, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 придбати сканери та кодграбери для перехоплення та оброблення радіосигналів автомобільних сигналізацій по різних цінах.
В подальшому, в ході переписки ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що в разі вибору приладу необхідно перерахувати завдаток в сумі 500 гривень на банківську картку з реквізитами НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_4 , а решту суми сплатити після отримання відправлення у відділенні «Нової Пошти».
18.03.2020, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, через термінал «ПриватБанку» №TS208879, який розташований у торгівельному центрі «Караван» (м. Вінниця вул. Грушевського, буд. 56а), ОСОБА_8 здійснив грошовий переказ у сумі 500 гривень, на вищевказану банківську картку ОСОБА_4
18.03.2020, одержавши зазначений завдаток, ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою із іншими невстановленими слідством особами, здійснив збут ОСОБА_8 кодграбера для перехоплення та оброблення радіосигналів автомобільних сигналізацій, шляхом оформлення поштового відправлення у відділенні №43 «Нової Пошти» м. Львова.
19.03.2020, через мобільний додаток «Нова Пошта» ОСОБА_8 отримав повідомлення про те, що у відділені №1 «Нової Пошти», яке знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Якова Шепеля, буд. 1, на його ім`я прибуло відправлення по накладній №9880 від ОСОБА_4 .
Того ж дня о 18 год. 30 хв., у відділені №1 «Нової Пошти», яке знаходиться у м. Вінниця, ОСОБА_8 здійснив грошовий переказ в оплату товарів та послуг у сумі 20 048 гривень (19500 грн. - оплата товару, 410 грн. сума комісії, 138 грн. послуги з доставки) та отримав поштове відправлення від ОСОБА_4 , всередині якого знаходився брелок до автомобільної сигналізації з дисплеєм, на лицьовій стороні якого наявні написи «Scher-Khan», «MAGICAR» «СВ.РУКИ», S/n: 0333572.
Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №41/3 від 08.04.2020, придбаний у ОСОБА_4 пристрій, а саме брелок до автомобільної сигналізації з дисплеєм, на лицьовій стороні якого наявні написи «Scher-Khan», «MAGICAR» «СВ.РУКИ», S/n: 0333572, являється спеціальним технічним засобом негласного отримання інформації та призначений для негласного проникнення до транспортних засобів, які обладнані електронними засобами охорони (автомобільними сигналізаціями).
27.04.2020, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, через термінал «ПриватБанку» №TS208879, який розташований у торгівельному центрі «Караван» (м. Вінниця вул. Грушевського, буд. 56а), ОСОБА_8 здійснив грошовий переказ у сумі 28 000 гривень, на вказану ОСОБА_4 банківську картку.
28.04.2020, одержавши вищевказаний завдаток, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та за попередньою змовою із іншими невстановленими слідством особами, здійснив збут ОСОБА_8 кодграбера для перехоплення та оброблення радіосигналів автомобільних сигналізацій, шляхом оформлення поштового відправлення у відділенні «Нової Пошти» м. Львова.
29.04.2020, через мобільний додаток «Нова Пошта» ОСОБА_8 отримав повідомлення про те, що у відділені №10 «Нової Пошти», яке знаходиться у м. Вінниця, на його ім`я прибуло поштове відправлення від ОСОБА_4 .
Того ж дня ОСОБА_8 здійснив грошовий переказ в оплату товарів та послуг у сумі 32860 гривень (32000 грн. - оплата товару, 600 грн. сума комісії, 200 грн. безготівковий переказ коштів) та отримав поштове відправлення від ОСОБА_4 , всередині якого знаходився брелок до автомобільної сигналізації з дисплеєм, зовні схожий на спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації.
В цей же день після отримання ОСОБА_8 вказаного пристрою ОСОБА_4 був затриманий співробітниками УСБУ у Вінницькій області в порядку ст. 208 КПК України.
В подальшому в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 було виявлено його мобільний телефон з якого він вів переписку стосовно реалізації заборонених технічних засобів негласного отримання інформації та банківську картку «Приватбанку» оформлену на його ім`я на яку саме він і отримував грошові кошти в рахунок оплати за спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.
30.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколами огляду місця події від 29.04.2020;
- протоколами НС(Р)Д;
- протоколом допиту свідка;
- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №41/3 від 08.04.2020;
- протоколом обшуку від 29.04.2020.
Відповідно до ст. 182 КПК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому слідчий суддя, призначає заставу передбачену пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, і з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування.
Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, керуючись вимогами ст.ст. 39, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193 ПК України, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, при цьому зазначив, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні; знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на незадовільний стан здоров`я останнього, який потребує постійного лікування в певні проміжки часу.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000080, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
З Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 слідує, що "група громадян України, діючи за попередньою змовою, здійснюють збут на території регіону спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме так званої "кодграбберів/сканерів", які здатні перехоплювати та обробляти радіосигнали з метою негласного проникнення до автотранспортних засобів чи інших об`єктів, обладнаних радіосигналізацією".
З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 7 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992, яким визначено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, як вид майна, що не може перебувати у власності громадян; пунктів 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001, яким визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, серед якого відсутні фізичні особи; Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №669 від 22.09.2016, відповідно до яких зазначені спеціальні технічні засоби підлягають ліцензуванню, діючи умисно та за попередньою змовою з іншими на даний час невстановленими слідством особами, здійснив незаконний збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, основним функціональним призначенням яких є негласне проникнення до транспортних засобів, які обладнані електронними засобами охорони - автомобільними сигналізаціями.
29.04.2020 о 19:10 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КПК України.
29 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000080 від 25.11.2020; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2020; повідомлення про підозру від 29.04.2020; протоколу допиту свідка від 20.03.2020; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у кримінальному провадженні №0000080 від 25.11.2020; постанови про призначення судово - технічної експертизи від 23.03.2020; висновку експерта №41/3 від 08.04.2020; слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України обґрунтована.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні; знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина, в силу статті 89 КК України раніше не судимий, що в сукупності дає підстви для висновку про наявність соціальних зв`язків підозрюваного.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира на праві власності належить ОСОБА_10 , яка являється донькою ОСОБА_11 з якою підозрюваний перебуває в цивільному шлюбі та від якого має малолітнього сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наведене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії НМО №562870, зареєстрованим в реєстрі за №1687 (спадкова справа №555/2017) державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06 червня 2018 року.
З доданих до матеріалів клопотання документів також слідує, що ОСОБА_4 має діагноз: хронічна мієлоїдна лейкемія, хронічна фаза (Т3151), що підтверджується випискою із медичної карти №1063/08, виданою Консультативною поліклінікою ДУ "Інститут патології крові та трансфузійної медицини НАМН України" від 17.05.2015.
Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність родини та утриманця, відсутність в силу статті 89 КК України судимостей, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).
Так, на думку суду, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя приходить до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, в той же час надасть можливість підозрюваному приймати відповідне до його стану здоров`я лікування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 29 червня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2 не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 29 червня 2020 року.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя