Категорія:ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002487 від 15 липня 2019 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого водієм ПП ОСОБА_11 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, -

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Цивільний позов КП «Луцька міська клінічна лікарня» задоволено у повному обсязі та стягнуто з обвинуваченого в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» 6832 (шість тисяч вісімсот тридцять дві ) гривні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди задоволено у повному обсязі та стягнуто в користь потерпілого 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Вироком вирішено долю речових доказів відповідно до п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він о 10 год. 50 хв. 15 липня 2019 року, в порушення вимог 33.4.5, 2.3 (б), (д);10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, проігнорувавши вимогу наказового знаку «Рух прямо або праворуч», проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при зміні напрямку руху та виконанні маневру повороту ліворуч до виїзду з супермаркету «Наш Край», де поворот заборонено, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, передчасно виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши переваги у русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «Geon X-Road 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по вул. Шевченка зі сторони вул. Чернишевського прямо.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а потерпілий ОСОБА_9 - тілесні ушкодження, які згідно висновку медичної експертизи №503 від 05.08.2019 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

У поданій на вирок апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого, не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікацію дій останнього, оскаржує вирок в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди.

Просить зменшити розмір моральної шкоди в користь потерпілого, оскільки він є не співмірним для виконання.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди змінити, прокурора та потерпілого, які, кожен зокрема, апеляцію заперечили та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України та доведеність його вини у вчиненні цього злочину є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах, які фактично ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційний суд оскаржуваний вирок у цій частині не перевіряє.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як на підставу для зміни оскаржуваного вироку, захисник обвинуваченого посилається на зменшення розміру моральної шкоди із 50000 гривень на 5000 гривень, оскільки саме такий розмір шкоди є співмірним для його виконання обвинуваченим.
Вирішуючи питання про цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, місцевий суд, враховуючи характер кримінального правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості, задовольнив позов повністю у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визнаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує наявність тяжких наслідків від вчиненого, перенесене хвилювання потерпілим і, як наслідок - погіршення звичного способу життя, тощо.

Задовольняючи цивільний позов, місцевий суд врахував, що від отриманих травм потерпілий ОСОБА_9 зазнав значних вимушених, тривалих змін у повсякденному житті: постійний біль в області ушкодження та нерухомість правої руки, що фактично позбавило його можливості займатись повсякденними/побутовими справами. Окрім того, потерпілий втратив нормальний сон, спокій та ритм звичного життя. З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, як про це просить адвокат ОСОБА_8 у викладеній від імені обвинуваченого апеляційній скарзі.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено. Підстави для зміни судового рішення - відсутні.
Керуючись ст.ст.404,405,407 апеляційний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді