Номер провадження: 11-кп/813/781/20
Номер справи місцевого суду: 520/6955/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року в кримінальному провадженні №0001426 від 26.03.2018 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком суду:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, азербайджанця, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 в невстановлений час у невстановленому місці незаконно придбав пістолет ПМ НОМЕР_1 , пістолет ПМ НОМЕР_2 та 26 патронів калібру 9 мм і один патрон калібру 5,45 мм та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став зберігати їх в будинку АДРЕСА_2 , тобто по місцю свого проживання, без передбаченого законом дозволу, до 26.03.2018 року, коли під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 в останнього зазначені предмети було вилучено.
Виявлені та вилучені у нього два пістолети є стандартною нарізною вогнепальною зброєю 9 мм пістолетами Макарова ПМ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , призначеними для стрільби патронами калібру 9х18 мм. Виявлені та вилучені у нього двадцять шість патронів є стандартними боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х18 мм, призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, пістолетів «ПМ», «Форт», «Байкал-442» та інших відповідного калібру. Вилучений у нього один патрон калібру 5,45х39 мм, призначеним для стрільби з нарізної вогнепальної зброї автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У) їх модифікації та інших відповідного калібру, також може використовуватись для стрільби з нарізних мисливських карабінів калібру 5,45х39 мм «Вулкан -ТК» та інших відповідного калібру.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого, просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений є громадянином іншої країни, не має місця реєстрації на території України і постійного місця мешкання, що фактично унеможливлює контроль за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків. Крім того, посилання суду на той факт, що обвинувачений щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_8 самостійно не повідомив про наявність вогнепальної зброї з патронами біля його дому і навіть після того, як приніс їх додому. Зазначені предмети були виявлені і вилучені вже при проведенні обшуку за вказаною адресою. Вважає, що при таких обставинах кримінального провадження суд не мав права застосовувати ст. 75 КК України, призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.
У відповідності до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
На думку апеляційного суду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на виклики органів досудового розслідування та суду за першим викликом кожного разу з`являвся, рішення суду про звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, адже, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції врахував належним чином ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу правопорушника, внаслідок чого обґрунтовано застосував ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
З огляду на викладене, Одеський апеляційний суд приходить до висновку, що призначення ОСОБА_8 покарання із звільненням його від відбування покарання з випробовуванням відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувачений є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України і постійного місця мешкання, що фактично унеможливлює контроль за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим, на думку апелянта, суд мав призначити ОСОБА_8 покарання виключно у вигляді позбавлення волі, не можуть бути прийняті апеляційним судом з огляду на таке.
Органом досудового розслідування встановлено місце проживання обвинуваченого та він на кожен виклик слідчого і суду з`являвся, в тому числі і до апеляційного суду. Таким чином, і у органу виконання покарання відсутні перешкоди для здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 . Та ж обставина, що обвинувачений є громадянином іншої держави, не може бути безумовною підставою для застосування відносно нього виключно покарання з відбуванням його в місцях позбавлення волі.
При цьому апеляційний суд погоджується з вироком суду і в тій частині, що обвинувачений щиро покаявся та сприяв розкриттю злочину, оскільки це підтверджується дослідженими судом доказами.
Посилання ж апеляційної скарги на те, що ОСОБА_8 самостійно не повідомив орган досудового розслідування про наявність вогнепальної зброї з патронами біля його дому, навіть після того, як приніс їх додому, і тому, на думку апелянта, відсутні ознаки сприяння його органам досудового розслідування у розкритті злочину, також є необґрунтованими, оскільки такі дії відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України фактично були б підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, передбаченої частинами першою та другою цієї статті закону. Разом з тим, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку.
Керуючись ст. ст. 407,409,413,414, 420 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4