Провадження № 1-кс/947/8402/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001656 від 12.06.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2020 о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 спільно із невстановленою слідством особою, знаходились на вул. Писарєва біля будинку № 10 в м. Одесі де побачили раніше незнайомого ОСОБА_7 , який в правій руці тримав свій мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_5 та невстановленої досудовим слідством особи виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , який вони визначили предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, визначивши об`єкт свого злочинного посягання, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та невідома особа, наздогнали ОСОБА_7 та застосував до нього насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у тому, що ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_7 , а невстановлена особа нанесла потерпілому удар в область потиличної частини голови, від вказаного удару останній упав на землю. В подальшому, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, умисно, з корисливих мотивів, оглянули кишені потерпілого, звідки відкрито викрали майно, а саме: гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 245 гривень, банківська карточка Raiffeisen Bank Aval НОМЕР_1 , банківську картку Ощадбанк НОМЕР_2 , банківську карточку Приватбанк НОМЕР_3 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 та портативний зарядний пристрій Nomi вартістю 500 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 та невстановлена особа, заподіяли ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 745 гривень.

Заволодівши вказаним майном потерпілого, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, працює по найму.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

12.06.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2020 року, протоколом огляду місця події від 12.06.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.06.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2020 року, протоколом допиту саідка ОСОБА_9 від 12.06.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.06.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких, останній раніше судимий, не одружений, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому, у разі направлення обвинувального акту до суду, будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки на даний час ще одна особа, ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не встановлена, у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування такої особи про хід досудового розслідування, слідчі та розшукові дії, які у ньому проводяться, з метою сприяння ухилення такої особи від кримінальної відповідальності, що вказує на існування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в УВП №21 Південного Міжрегіонального управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 10.08.2020 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1