Справа № 599/1808/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000141 від 10 липня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Козлів Козівського р-ну Тернопільської обл., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, утриманців не має, пенсіонер, місце роботи: філія «Зборівський райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор», шляховий майстер, раніше не судимий, -

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року, об 11 год. 43 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Богдана Хмельницького у м. Зборів Тернопільської обл. в напрямку від с. Млинівці Зборівського р-ну до нерегульованого перехрестя з вул. Козацька у м. Зборів. При наближенні до перехрестя вулиць Богдана Хмельницького та Козацької у м. Зборів, ОСОБА_5 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Рухаючись по вул. Богдана Хмельницького у м. Зборів, ОСОБА_5 , перед виїздом на перехрестя з вул. Козацька, грубо порушуючи вимоги дорожніх знаків 2.3 «Головна дорога», із табличками до дорожніх знаків 7.8 «Напрямок головної дороги», розділу 33 ПДР України, які встановленні на вказаному перехресті при під`їзді до нього з усіх боків, а також вимоги пунктів: 10.1, 16.1, 16.3 ПДР України, не зупинився перед перехрестям проїзної частини, а виїхав на перехрестя з головної дороги вул. Богдана Хмельницького, маючи на меті проїхати його прямо по вул. Богдана Хмельницького, тобто з`їхати з напрямку руху головної дороги на другорядну, при цьому перед початком цього виїзду не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, які наближаються чи рухаються по вказаному перехресті, в межах головної дороги.
Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України та вимог зазначених дорожніх знаків ПДР України, ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на перехрестя вулиць Богдана Хмельницького Козацька у м. Зборів, а саме з головної дороги на другорядну, в порушення вимог п. п. 1.10, (в частині визначення поняття «дати дорогу», і виконання його вимог), 16.12, 16.14 ПДР України, не надав дорогу технічно справному мотоциклу «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_4 , який з одним пасажиром, рухався по вказаному перехрестю головною дорогою, а саме: по дузі з викривленням ліворуч від вул. Козацької на смугу руху вул. Богдана Хмельницького, в напрямку до с. Млинівці Зборівського району, тобто виїжджав на перехрестя праворуч відносно руху автомобіля «ВАЗ-2106», а допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого автомобіля «ВАЗ- 2106», із лівою боковою частиною мотоцикла «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х».
В результаті зіткнення транспортних засобів водій мотоцикла «BAJAJ- BOXER ВМ 150Х», ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді травми лівої нижньої кінцівки та відкритого перелому обох кісток гомілки з пошкодженням м`яких тканин в його ділянці - раною, які належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, надав показання про те, що 10 липня 2019 року близько 12 год. він їхав власним автомобілем «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Б. Хмельницького у м. Зборів. На перехресті вулиць Б. Хмельницького Козацька зупинився, так як згідно дорожнього знаку поворот на вул. Козацьку є головною дорогою Пропустив велосипедиста, який рухався головною дорогою і більше перешкод в русі не бачив, так як на цьому перехресті погана оглядовість. Після цього він продовжив рух і раптом побачив мотоцикл, який рухався по головній дорозі, однак зупинитися вже не встиг, тому допустив зіткнення. Після цього не залишав місце події та викликав поліцію і швидку медичну допомогу, так як водій мотоцикла постраждав.
Крім визнання, вина ОСОБА_5 доводиться наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких 10 липня 2019 року близько 12 год. він їхав за кермом мотоцикла «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х» д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по головній дорозі від вул. Козацька ліворуч від вул. Козацької на смугу руху вул. Богдана Хмельницького, в напрямку до с. Млинівці Зборівського р-ну. З ним їхала пасажир його дружина ОСОБА_7 . Він пропустив пішохода, включив лівий поворот та продовжив рух. По другорядній дорозі рухався синій автомобіль ВАЗ, який також увімкнув поворот, однак не пропустив його, а допустив зіткнення;
показаннями свідка ОСОБА_7 , яка надала показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 ;
протоколом огляду місця події від 10 липня 2019 р. у якому зафіксовано час, обстановку, місце ДТП, розташування транспортних засобів учасників події відносно елементів проїзної частини, сліди зриву бетонного покриття, механічні пошкодження транспортних засобів;

згідно висновків експерта №996 від 08 серпня 2019 р. та №997 від 08 серпня 2019 р. у крові обвинуваченого та потерпілого слідів спиртів та їх ізомерів не виявлено;

згідно висновку судово медичної експертизи №733 від 20 серпня 2019 р., внаслідок зазначеної вище ДТП потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження;

згідно висновку судової автотехнічної експертизи №4.6-395/19 від 07.08.2019 р. автомобіль «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 перебував у технічно справному стані;
згідно висновку судової автотехнічної експертизи №4.6-396/19 від 09.08.2019 р. мотоцикл «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х» д.н.з. НОМЕР_2 перебував у технічно справному стані;
згідно висновку судової автотехнічної експертизи №4.6-337/19 від 23.08.2019 р. невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 вимогам п.16.12. ПДР України з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП;
згідно акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, де відбулося ДТП від 26.07.2019 р. дорожні знаки в наявності, згідно затвердженої дислокації, забезпечено горизонтальну розмітку, недоліків в утриманні дороги, які б сприяли настанню ДТП не виявлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, оскільки порушення обвинуваченим зазначених вище вимог ПДР України, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є неумисним тяжким злочином, обставини справи, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків потерпілому.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку прокурора і потерпілого, суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Вирішення цивільних позовів.
Прокурор, в порядку ст.36 КПК України, заявив до ОСОБА_5 цивільний позов в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, Тернопільської університетської лікарні про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 9614 грн.

Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що внаслідок дій відповідача потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська університетська лікарня» 19 ліжко днів: з 10.07.2019р. по 29.07.2019 р. і на його лікування здійснено витрати в сумі 9614 грн. з розрахунку 506 грн. за 1 ліжко день.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Сума витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 стверджується довідкою рахунком КНП «Тернопільська університетська лікарня» від 02 вересня 2019 р.

Враховуючи доведеність вини відповідача цивільний позов прокурора в інтересах держави слід задовольнити.

В порядку ст.ст.61,128 КПК України потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов до відповідачів ОСОБА_5 , Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Просить стягнути з відповідачів солідарно 158 780 грн. матеріальної та моральної шкоди, а саме: вартість мотоциклу «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х» - 28 750 грн.; відшкодування витрат на лікування 50 000 грн.; відшкодування спричиненої моральної шкоди 70 000 грн.; відшкодування витрат на правову допомогу 10 000 грн.
У судовому засіданні позивач позов підтримав.
Відповідач ОСОБА_5 позову не визнав, вказав, що він добровільно відшкодував потерпілому (позивачу) 82 000 грн.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

АТ «СГ «ТАС» уклавши з ОСОБА_5 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 р. при розгляді справи N 308/3162/15-ц. Таким чином вимоги щодо солідарного відшкодування шкоди відповідачами не ґрунтуються на нормах закону і не можуть бути задоволені.

Встановлено, що цивільно правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 була застрахована, що засвідчує страховий поліс серії АМ №7855839 Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) від 26.11.2018 р. строком до 26.11.2019 р., згідно якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., франшиза 1000 грн.

Представник Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС», який був повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого позову не визнає, вказав, що позивач не звертався в передбаченому законом порядку до Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС» для отримання страхового відшкодування, його вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не обґрунтовані доказами, а вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 70 000 грн. суперечать законодавству. Таким чином АТ «СГ «ТАС» (приватне) не має підстав для здійснення страхового відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.ст. 22 - 26, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В тому числі відшкодуванню підлягають шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Заперечення відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) про те, що потерпілий не звертався до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування не приймаються судом, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року при перегляді кримінальної справи №465/4621/16-к, де існували подібні правовідносини, дійшла висновку, що потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду.

Крім цього захисник обвинуваченого у відзиві на позов вказує, що ОСОБА_5 звертався до АТ «СГ «ТАС» з заявою №010416, а потерпілий ОСОБА_4 з заявою №010415.

Згідно розписок цивільного позивача потерпілого ОСОБА_4 , він отримав 22 липня 2019 р. від відповідача ОСОБА_5 28 000 грн., а також 1000 грн. франшизи. 21 серпня 2019 р. ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 53 000 грн. Позивач у розписці письмово підтверджує, що претензій до ОСОБА_5 за фактом ДТП не має і мати не буде.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 заперечив отримання коштів в сумі 53 000 грн., однак не заперечував факту підписання ним розписок.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник пояснили, що згідно вказаних розписок обвинувачений сплатив потерпілому 28 000 грн. на лікування, 1000 грн. франшизи та 53 000 грн. моральної шкоди.

Отже, документально підтверджено, що відповідачем відшкодовано позивачу 82 000 грн. шкоди, з них 28 000 грн. шкоди завданої здоров`ю та 53 000 грн. моральної шкоди.

Позивач просить відшкодувати в його користь 28 750 грн. вартість мотоциклу «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х». В підтвердження вартості мотоциклу надав документи про купівлі вказаного транспортного засобу від 02 серпня 2017 р., згідно яких вартість мотоцикла з ПДВ становить 20564,40 грн.
У позовній заяві позивач вказує, що мотоцикл повністю знищений і відновленню не підлягає. Однак будь яких доказів з цього приводу не надано. Товарознавча експертиза на досудовому слідстві не проводилася, висновку експерта чи оцінювача позивачем не надано.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином розмір шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу позивачем належно не доведено і позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позивач просить відшкодувати в його користь 50 000 грн. витрат на лікування. Однак позивачем надано квитанції і касові чеки на придбання медичних препаратів і медичного обладнання на суму 37513 грн. 71 коп.

Вказану суму відповідач ОСОБА_5 відшкодував позивачу частково 28 000 грн.

Таким чином решта документально підтверджених витрат позивача на лікування в сумі 9 513 грн. 71 коп. підлягають стягненню зі страхової компанії.
Позивач просить відшкодувати в його користь 10 000 грн. витрат правову допомогу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позивач просить відшкодувати в його користь 70000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.1167, ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд погоджується з доводами цивільного позивача про те, що дії відповідача ОСОБА_5 спричинили йому моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пошкодженні його майна, зміні звичного способу життя, що було пов`язано з необхідністю лікування.

Однак відповідач ОСОБА_5 частково відшкодував позивачу спричинену моральну шкоду і суд, з врахуванням того, що цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована, вважає, що сума відшкодування моральної шкоди, сплачена добровільно ОСОБА_5 є достатньою.

Таким чином позовні вимоги до ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.23, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тому, з відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне), враховуючи наведені вище норми законодавства та ліміт страхового відшкодування 200000 грн., слід стягнути в користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди.

Отже, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Судові витрати за проведення судових експертиз: автотехнічної експертизи №4.6-395/19 в сумі 1256,08 грн.; автотехнічної експертизи №4.6-396/19 в сумі 1256,08 грн.; автотехнічної експертизи №4.6-437/19 в сумі 2198,14 грн.; транспортно-трасологічної експертизи №4.6-397/19 в сумі 1884,12 грн., а всього в сумі - 6594,42 грн. стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений на мотоцикл «BAJAJ-BOXER ВМ 150Х» реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно ухвали слідчого судді Зборівського районного суду від 12 липня 2019 року та повернути його ОСОБА_4 .
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 9614 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з Акціонерного Товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) в користь ОСОБА_4 9513 грн. 71 коп. шкоди, заподіяної здоров`ю (витрати на лікування) та 10 000 грн. моральної шкоди, а всього - 19513 грн. 71 коп., згідно зі страховим полісом АМ №7855839. В решті позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1