У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001304 від 25.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 25.04.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001304 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.10.2019 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 грудня 2019 року.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. 20 грудня 2019 року закінчується двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 .
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів мотивуючи його тим, що наявні ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання та продовження такого запобіжного заходу під час досудового розслідування, остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та вразі зміни запобіжного заходу може намагатися уникнути кримінальної відповідальності. Також просив відкласти судове засідання через неявку свідків.
Потерпіла також просила продовжити тримання під вартою обвинуваченої.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 щодо продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 заперечив та просив змінити міру запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_6 погодилася з думкою захисника.
Заслухавши думку прокурора та потерпілої, позицію захисника та обвинуваченої, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1ст.177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 був обраний з урахуванням її особи, яка є молодого віку, суду не надано будь-яких даних щодо наявності у неї хронічних захворювань, які б перешкоджали її триманню під вартою, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 07 до 15 років, тому існують ризики того, що така може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тим самим може ухилятися від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків.

Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченої під вартою.
Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останньої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_6 покладених на неї згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити їй дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, суд не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Алтайського краю, Російської Федерації, громадянці України, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 06 лютого 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду в семиденний строк з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3