ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/571/20 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/1766/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 14.02.2020 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12.02.2020 клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000113 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, - задоволено частково.
Накладено арешт на майно, вилучене 31.01.2020 в ході огляду речей майно, а саме: 4 змиви з кожної ручки автомобілю; 1 змив з кришки бензобаку автомобілю та 1 змив з кришки багажника автомобіля «Porsсhe Cayenne», чорного кольору, д/н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначено УСБ України в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Мирносицька, буд. 2, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Зобов`язано прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , або слідчого, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000113 від 30.01.2020, негайно повернути власнику майна ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене під час проведення огляду місця події майно, а саме: транспортний засіб «Porsсhe Cayenne», чорного кольору, д/н. НОМЕР_1 .
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000113 від 30.01.2020 повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що змиви не є майном, і не можуть належати фізичній чи юридичній особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення.
Крім цього, прокурором не було обґрунтовано значення змивів для забезпечення кримінального провадження, як то призначення експертиз, тощо. Самі по собі змиви не можуть доводити ані подію злочину, ані склад злочину, передбаченого статтею 296 КК України хуліганство. Навіть будь-яких слідів на багажнику, ручках автомобіля не доводить умисел особи порушити громадський порядок, тощо.
Також прокурором зовсім не доведено відповідність «змивів» критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, а саме: слідчим не було надано жодних доказів причетності автомобіля, або осіб, які переміщувалися цим автомобілем до подій 30.01.2020 за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, 1; не надано відеозаписів, на яких можна побачити, що особи, які були учасниками подій, якимось чином застосувала вогнепальну зброю, вибуховий пристрій, відкривали двері, багажник, бак автомобіля ОСОБА_7 . Місце вчинення хуліганських дій: АДРЕСА_2 , час 13-00.
Автомобіль було затримано і проведено огляд місця події в 15.20 за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 27. Тобто місцезнаходження автомобіля не співпадало з місцем злочину, якщо такий був.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів судових матеріалів вбачається, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113, внесеного до ЄРДР 30.01.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.

Прокурор вважав, що вилучене 30.01.2020 під час огляду за адресою: АДРЕСА_3 в ході проведення огляду місця події майно, може бути знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігати на собі його сліди, тому повернення зазначеного майна (предметів), вилучених під час огляду, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини.
Задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вилученого 30.01.2020 під час огляду за адресою: АДРЕСА_3 в ході проведення огляду місця події, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з даним висновком у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , щодо порушення прав оскаржуваною ухвалою ОСОБА_7 , колегія суддів до уваги не приймає, та приходить до висновку, що арештом вищезазначеного майна права ОСОБА_7 не порушено.
Обґрунтування клопотання прокурора тими обставинами, що змиви можуть бути речовими доказами і мати сліди злочину є небезпідставними, тому для забезпечення їх дослідження та збереження рішення слідчого судді про арешт є обґрунтованим та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав, передбачених статтями 170-173 КПК України, для арешту майна, не підтверджені матеріалами судового провадження.

Інші доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказане майно, відсутні.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам частини 1 статті 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: