Справа № 592/5737/20
Провадження № 1-кс/592/2942/20

УХВАЛА

іменем України

07 травня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України, про арешт майна
встановив:

07.05.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 17.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, яке мотивоване тим, що СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 17.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактом можливого вчинення шахрайських дій, вчинене в особливо великих розмірах та зловживання повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, що спричинило тяжкі наслідки.

15.01.2020 до Сумського РВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_6 є головою комітету співвласників (членів) колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Мирний». З заяви вбачається, що 14.11.2019 невстановлена особа, діючи від імені ОСОБА_7 , звернулась до сільського голови Новосуханівської сільської ради Сумського району, Сумської області ОСОБА_8 , як до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету цієї сільської ради, з заявою про реєстрацію за ОСОБА_7 права приватної власності на нежитлові приміщення, які розташовані на території с. Павлівки, Білопільського району, Сумської області та використовувались КСП АФ «Мирний» для вирощування і відгодівлі свиней та входять до складу пайового фонду цього підприємства, перебувають у спільній власності його членів і є їх майновими паями. Так, в якості підстави для реєстрації права приватної власності на вказані нежитлові приміщення було надано рішення 32 сесії 4 скликання Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області «Про затвердження протоколу загальних зборів членів КСП АФ «Мирний» про виділення майна КСП АФ «Мирний» в натурі та затвердження акту прийому-передачі майна» від 15.02.2006 та свідоцтво про право власності від 24.02.2006, видане Павлівською сільською радою Білопільського району, Сумської області. Дане рішення сільської ради містить дані про протокол загальних зборів членів КСП АФ «Мирний» від 03.02.2006 та акт приймання-передачі майна КСП АФ «Мирний». Однак, 03.02.2006 загальні збори членів КСП АФ «Мирний» не проводились, рішення про виділення ОСОБА_7 в натурі майнової частки КСП АФ «Мирний» не розглядалося та не приймалося, так як ОСОБА_7 ніколи не входила до складу членів КСП. Крім того, вказаний протокол №1/2006 від 03.02.2006 загальних зборів членів КСП АФ «Мирний» підписаний головою зборів головою правління ОСОБА_9 , який не обіймав дану посаду, так як з 2000 року головою КСП АФ «Мирний» був ОСОБА_10 та за підписом секретаря зборів ОСОБА_7 , яка також жодного відношення до вказаного підприємства не мала.

Того ж дня, 14.11.2019 сільський голова Новосуханівської сільської ради, Сумського району, Сумської області ОСОБА_8 діючи як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету цієї сільської ради з метою проведення державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_7 на вказані вище нежитлові приміщення, відкрив розділи в Державному реєстрі прав, вніс до них відомості про нежитлові приміщення, присвоїв їм реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, а також вніс в ці розділи відомості про ОСОБА_7 , як про їх власника, прийняв рішення про державну реєстрацію права власності та провів таку реєстрацію, що призвело до вибуття цього нерухомого майна з спільної власності членів КСП АФ «Мирний».

У ході досудового розслідування, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_10 , повідомив, що з початку 2000 років він був головою та членом КСП АФ «Мирний», яка здійснювала свою діяльність на території Павлівської сільської ради Білопільського району, на загальних зборах пайовиків було прийнято рішення про розпаювання, де визначалося дольова участь кожного члена КСП, на що виділялися акції та видавалися майнові сертифікати кожного члена КСП. В подальшому майно, яке не використовувалося видавалася на прохання пайовиків, як майновий пай або видавалися кошти. На даний час є частина невикористаних паїв від пайовиків і входить до складу пайового фонду КСП АФ «Мирний». На території КСП АФ «Мирний» знаходяться 2 приміщення (свинарники), які являються пайовим фондом членів КСП АФ «Мирний», та нікому не виділялися.

Проте, у листопаді 2019 року до сільського голови Новосуханівської сільської ради Сумського району ОСОБА_8 , який виконує повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новосуханівської сільської ради Сумського району звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Волфине, Білопільського району Сумської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 з вимогою оформлення права власності та заволодіння чужим майном шляхом обману - нежитловими приміщеннями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не є членом КСП АФ «Мирний» та приміщення яких входять до складу пайового фонду цього підприємства, перебувають у спільній власності його членів і є їх майновими паями. В подальшому ОСОБА_7 використовує дані приміщення для розведення свійських тварин, що підтверджується показаннями свідків у кримінальному провадженні.

26.11.2019 на територію нежитлового приміщення (свинарників), які розташовані на території с. Павлівка, Білопільського району невідомі особи приїхали та почали встановлювати плити для огородження їх території. В подальшому ОСОБА_10 стало відомо, що за ОСОБА_7 оформлено право власності на вказані приміщення. Зокрема, з`ясовано, що 14.11.2019 невстановлена особа діючи від імені ОСОБА_7 звернулася до Новосуханівського сільського голови Сумського району ОСОБА_8 , як до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію за останньою права власності на вказані нежитлові приміщення, як на таке, що виникло на підставі рішення 32 сесії 4 скликання Павлівської сільської ради Білопільського району від 15.02.2006 рішення «Про затвердження протоколу загальних зборів членів КСП АФ «Мирний» в натурі та затвердження акту приймання-передачі».

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 зловживаючи повноваженнями державного реєстратора речових прав на нерухоме майно під час забезпечення проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав, не зробив обов`язковий в силу вимог пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запит до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області з метою перевірки факту прийняття нею рішення «Про затвердження протоколу загальних зборів членів КСП АФ «Мирний» про виділення майна КСП АФ «Мирний» в натурі та затвердження акту прийому-передачі майна» від 15 лютого 2006 року та видачі нею свідоцтва про право власності від 24 лютого 2006 року, відкрив розділи в Державному реєстрі прав, вніс до них відомості про нежитлове приміщення, загальною площею 805,10 м2 та нежитлове приміщення, загальною площею 1154,7 м2, які розташовані на території села Павлівки Білопільського району Сумської області, присвоїв їм реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, а також вніс в ці розділи відомості про ОСОБА_7 , як про їх власника, прийняв рішення про державну реєстрацію права власності та провів таку реєстрацію, що призвело до вибуття цього нерухомого майна з спільної власності членів КСП АФ «Мирний» та спричинення для них тяжкі наслідки в розмірі вартості цих приміщень, що складає 1195478 грн, що в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , який у 2006 році обіймав посаду голови Павлівської сільської ради, повідомив, що підпис, наявний у свідоцтві про право власності на вказані нежитлові приміщення, видані на ім`я ОСОБА_7 , йому не належить, а Павлівський старостат повідомив, що такі свідоцтва взагалі не видавалися, рішення за 2006 рік передані на зберігання до архівного відділу Білопільської РДА. Відповідно до інформації архівного відділу Білопільської РДА, зокрема 15.02.2006 рішення не приймалося

В ході досудового розслідування ОСОБА_8 пояснив, що в листопаді 2010 року його було обрано Новосуханівським сільським головою. Суб`єктом державної реєстрації прав Новосуханівської сільської ради є державний реєстратор виконавчого комітету Новосуханівської сільської ради, який був створений в лютому 2016 року рішенням Новосуханівської сільської ради. З 2016 року він виконує обов`язки державного реєстратора, тобто тимчасово відсутнього працівника. Вказані повноваження він отримав рішенням сесії Новосуханівської сільської ради в квітні 2016 року.

В листопаді 2019 року з заявою про проведення реєстрації права власності на приміщення свинарників, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 до нього звернулась невідома жінка - власниця вказаних свинарників на прізвище ОСОБА_12 чи ОСОБА_12 , точно він не пам`ятає, яка прийшла разом із сином та юристом. Вказана жінка надала йому наступні документи паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, два технічні паспорти на будівлі, свідоцтво на право власності, видане сільською радою, рішення органу місцевого самоврядування про затвердження акту приймання-передачі та акт приймання-передачі. Вказані документи він отримав в оригіналі у кабінеті державного реєстратора в приміщенні Новосуханівської сільської ради, в кінці листопада, близько о 15:30 - 17:00 год. ОСОБА_8 відразу виготовив електронні копії з усіх поданих документів шляхом їх сканування з подальшим розміщенням в реєстрі. Вказані дії він виконував особисто в присутності вищевказаних осіб. В подальшому, зробивши відповідний запит в реєстрі, ним було встановлено, що майно до 2013 року зареєстроване не було.

Після отримання документів, ОСОБА_8 зробив пошук по реєстру, чи не має заяви про реєстрацію цього ж майна, чи не було воно зареєстровано в реєстрах до 2013 року та чи не зареєстровано воно в реєстрі нерухомого майна. В подальшому, він провів пошук в реєстрі обтяжень. Переконавшись, про відсутність інформації та обтяжень, ОСОБА_8 прийняв рішення про реєстрацію прав на майно з відкриттям розділу в реєстрі речових прав. Відомості про виникнення права власності на приміщення свинарників до реєстру він вносив особисто. На підставі отриманих документів він встановив, що ОСОБА_7 має право власності на приміщення свинарників. Вказане право власності виникло у останньої у 2008 році.

При цьому, ОСОБА_8 не запитував у органів влади, підприємств, установ та організацій інформацію про проведення оформлення та/або реєстрацію права власності на нежитлові приміщення свинарників, в зв`язку з тим, що перевірку вказаної інформації він здійснив шляхом електронного запиту в реєстрі.

В ході досудового розслідування встановлено, що в подальшому право власності на приміщення свинарників, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу було зареєстроване на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відповідно.

Зазначає, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Санкція ч. 3 ст. 365-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 42,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокурати ОСОБА_3 клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна ОСОБА_7 підтримала, просила задовольнити, додатково зазначивши, що підозра будь-якій особі в даному кримінальному провадженні не повідомлена.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого, вважає за необхідне з метою можливої конфіскаціх майна та забезпечення дієвості кримінального провадження накласти арешт на майно ОСОБА_7 .
Відповідно до частини 2 статті 172 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Вислухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з долученим до клопотання витягом з ЄРДР СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 17.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактом можливого вчинення шахрайських дій, вчинене в особливо великих розмірах та зловживання повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, що спричинило тяжкі наслідки.

Житловий будинок загальною площею 42,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_7 .

В даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. ОСОБА_7 не має процесального статусу підозрюваного.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 5 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, згідно ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Тобто, оскільки з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий, а не прокурор, ОСОБА_7 також не має статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Статтею 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиної 1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Вирішуючи дане питання суд також враховує практику ЄСПЛ висловлену у своєму Рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) де Суд зазначив наступне: п.166. Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Слідчим та прокурором не надано достатніх, належних і обґрунтованих доказів на підтвердження необхідності арешту за досліджених у судовому засіданні обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, вважаю, що клопотання є необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2 КК України залишити без задоволення.
Дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий судд ОСОБА_1