Провадження №11-кп/801/729/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 29.04.2019, за апеляційними скаргами законного представника потерпілого ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_9 , прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2020, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, працюючого в ПрАТ «Вінницька харчосмакова фабрика» на посаді електрогазозварника, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.07.2019 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, залишено без змін.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 100 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в іншій частині цивільного позову відмовити.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_10 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої смертю годувальника в розмірі 2797,50 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2019 року до досягнення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано в суму відшкодування шкоди, спричиненої смертю годувальника, добровільно перераховану її частину в розмірі 28000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 - 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 28.04.2019 року, близько 16 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні магазину «Мінімаркет», що по вулиці Стрілецькій, 97, в м. Вінниці, який на той час працював, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на встановлені в суспільстві норми моралі та поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, використовуючи малозначний привід, а саме усне зауваження ОСОБА_13 на його адресу з приводу негідної поведінки у приміщенні магазину, несподівано для потерпілого, та з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_13 один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя. Внаслідок вказаного удару ОСОБА_13 втратив рівновагу та впав спиною на підлогу, облицьовану керамічною плиткою. При цьому, ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим відвідувачі магазину та продавець, викликавши швидку допомогу та поліцію, почали надавати йому допомогу. В подальшому швидка допомога здійснила госпіталізацію ОСОБА_13 у лікарню, а слідчий поліції здійснив огляд місця події. Зазначені обставини перешкодили належній роботі громадського закладу, а саме магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_2 .
Крім того, ОСОБА_7 , 28.04.2019 року, близько 16 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться в АДРЕСА_2 , після усного зауваження ОСОБА_13 на його адресу з приводу негідної поведінки у приміщенні магазину, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи значення своїх дій та маючи бажання їх вчинити, завдав ОСОБА_13 одного удару кулаком правої руки в ділянку підборіддя. При цьому ОСОБА_7 діяв із злочинною недбалістю, тобто не передбачав можливості настання смерті ОСОБА_13 від наведеного вище удару, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю. Так, ОСОБА_7 міг передбачити, що, враховуючи локалізацію та силу його удару, ОСОБА_13 може впасти на підлогу, яка облицьована керамічною плиткою, у зв`язку з чим може вдаритись об підлогу головою та отримати несумісні з життям тілесні ушкодження життєво важливого органу - голови. Внаслідок отриманого удару, ОСОБА_13 втратив рівновагу та впав спиною на підлогу, облицьовану керамічною плиткою, вдарившись об підлогу головою.
В результаті вказаних дій ОСОБА_7 та обставин події, ОСОБА_13 , згідно висновку експерта №446/1 від 19.07.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - крововиливу в м`які тканини голови в потиличній ділянці справа, перелому потиличної кістки справа, поширеного субарахноїдального крововиливу, крововиливу в шлуночку мозку, забою головного мозку, синців грудної клітки, лівого плеча, передпліччя. Смерть ОСОБА_13 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_13 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 під час надання ОСОБА_13 медичної допомоги у реанімаційному відділенні №1 MKЛ ШМД м. Вінниці, що за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68.
До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_9 та законний представник потерпілого ОСОБА_11 подали заяви про відмову від апеляційних скарги.
В апеляційній скарзі:
- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду, просить його змінити в частині призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Вказує, що в судовому засіданні не взято до уваги дані про особу та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди.
В апеляційній скарзі:
-прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме вбивстві через необережність та хуліганстві, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів та не оспорюються в апеляційній інстанції.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 та ч. 1 ст. 296 КК України відповідає встановленим у кримінальному провадженні обставинам.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше не судимим, частково відшкодував шкоду потерпілим.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнав визнання вини та часткове відшкодування шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст. 67 КК України суд визнав вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Покарання ОСОБА_7 , призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, є правильним, і підстав для зміни вироку суду у цій частині не вбачається.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо не врахування судом пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає безпідставним.
Захисник ОСОБА_8 не навів жодних доводів щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що покарання у виді 4 років обмеження волі є таким, що відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження. Обране обвинуваченому покарання в межах санкцій ст.ст. 119 ч. 1, 296 ч. 1 КК України, відповідає вчиненому та даним про особу ОСОБА_7 , є необхідним та достатнім для попередження нових злочинів.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не знаходить даних, які б вказували на порушення судом вимог ст. 65 КК України при врахуванні обставин при призначенні покарання, тому посилання прокурора на м`якість призначеного покарання не можна визнати обґрунтованими.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є непереконливими. Прокурором не доведено, що покарання призначене судом у виді 4 років обмеження волі є недостатнім, та не досягне мети кримінального покарання.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави вважати призначене ОСОБА_7 покарання занадто м`яким.
Порушень вимог закону, які можуть бути підставам для скасування чи зміни вироку суду апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляційні скарги адвоката та прокурора не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_10 .

Апеляційні скарги прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_12 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2020 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 119 КК України, змінити в частині визначення початку строку відбування покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття до установи виконання покарань.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти з зали суду.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді