Справа № 183/1215/19
№ 1-кп/183/474/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000082 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, курсанта Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 , 09.12.2018 року, приблизно о 20.00 годині, перебуваючи поблизу наметового містечка військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, що належить останньому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, реалізуючи який одразу, тобто, 09.12.2018 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, підійшов та завдав один удар рукою по обличчю раніше незнайомому йому ОСОБА_5 , тим самим спричинивши йому фізичний біль, від якого останній впав на землю, а ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, відкрито викрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон «Хіаomі Rеdmі 5» вартістю 3739,20 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що, дійсно, у вказані в обвинувальному акті час та дату він в ході виникнення словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , він вдарив останнього один раз правою рукою в живіт та голову, а потім з кишені куртки викрав телефон, який потім продав своєму знайомому за 100 грн., а отримані грошові кошти витратив на їжу та напої. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, на обліках у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра він не перебуває (а.п.48), за місцем мешкання характеризується позитивно (а.п.47), шкода завдана кримінальними правопорушеннями відшкодована, потерпілий претензій не має та суворому покаранні не наполягає (а.п.26).

Щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №475-19 (а.п.53), вартість якої складає 286 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:
- мобільний телефон ««Хіаomі Rеdmі 5» - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 286 гривень.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії, лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1