Справа №635/7586/17
Провадження по справі №1-кп/635/384/2020
У Х В А Л А

3 червня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

секретар судового засідання ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з підстав продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , що дає підстави вважати, що обвинувачений може покинути територію Харківської області з метою переховування від суду та уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що свідки та інші обвинувачені по даному кримінальному провадженню є місцевими жителями сел. Буди Харківського району Харківської області та є знайомими обвинуваченого, останній може незаконно впливати на недопитаних свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Крім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлено наявністю у обвинуваченого непогашеної судимості.

Прокурором також заявлені клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строком на 2 місяці за місцем проживання з продовженням раніше покладених на них обов`язків. В обґрунтування клопотання посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; а відносно обвинуваченого ОСОБА_9 крім зазначених ризиків,- продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується обвинуваченим; суворість покарання, що дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду. Зважаючи на те, що всі свідки у даному кримінальному провадженні є місцевими жителями сел. Буди Харківського району Харківської області та є знайомими обвинувачених, останні можуть незаконно впливати на недопитаних свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Також наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлено наявністю у відношенні нього іншого кримінального провадження, яке направлено в суд.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав з самого дитинства разом з матір`ю. Зазначив, що він тривалий час знаходиться під вартою, частково визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому наміру переховуватись від суду у нього немає. Крім того зазначив, що має захворювання, лікування якого не може бути забезпечено у повній мірі в умовах слідчого ізолятора.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу посилався на відсутність ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, жодним чином не підтверджено, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо здійснення обвинуваченим заходів, спрямованих на переховування, зміну постійного місця проживання та виїзд за межі України. В судовому засіданні на даний час досліджені всі письмові документи та речові докази сторони обвинувачення, допитані свідки, проведено ряд експертних досліджень, що виключає існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Протягом проведення досудового розслідування підозрюваний не перешкоджав його проведенню, сумлінно виконував обов`язки, покладені на нього КПК України. Захисник вважає, що також відсутній і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України щодо можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на сьогоднішній день відносно останнього відсутні будь-які дані щодо внесення в ЄРДР відомостей про вчинення обвинуваченим нових злочинів або таких, що готуються, відсутні повідомлення про підозру у вчиненні будь-яких злочинів. Натомість ОСОБА_12 протягом трьох років сумлінним ставленням до своїх обов`язків підтвердив відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України. Крім того, ОСОБА_7 за час перебування в слідчому ізоляторі неодноразово скаржився на погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим у тому числі в судові засідання викликалась бригада швидкої допомоги для надання медичної допомоги обвинуваченому. Захисник також просив врахувати, що на теперішній час в країні діють карантинні заходи у зв`язку з поширенням пандемії COVID-19, у зв`язку з чим, обвинувачений, знаходячись в умовах слідчого ізолятора та контактуючи постійно зі значною кількістю осіб в умовах обмеженого простору без застосування захисних засобів, які не надаються в достатній кількості обвинуваченим, наражає себе на небезпеку. У даній справі прокурор копіює в шаблонній формі норми закону і обґрунтування з попередніх своїх клопотань, без будь-якого обґрунтування щодо необхідності продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. По суті, прокурор не навів у клопотанні жодних доводів щодо необхідності продовження тримання під вартою, оскільки за два місяці, як і протягом 33 місяців ситуація щодо існування та доведеності ризиків, встановлених ст. 177 КПК України не змінилась. Просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_7 тримається під вартою з 29 серпня 2017 року, що становить майже три роки, сторона захисту сумлінно виконує обов`язки щодо явки до суду та жодного разу за клопотанням сторони захисту не було відкладено судове засідання.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечували проти продовження відносно них строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просив змінити адресу, за якою йому забороняється залишати житло протягом строку тримання під домашнім арештом, а саме з адреси: АДРЕСА_2 , оскільки будинок за вказаною адресою є непридатним для проживання через проведення ремонтних робіт у приміщенні, на адресу місця проживання його дружини - АДРЕСА_3 , де він має намір проживати зі своєю сім`єю.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали позицію обвинувачених.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період часу відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо зміни адреси, за якою йому забороняється залишати житло протягом строку тримання під домашнім арештом, а також про задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 змінено застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 17 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 строком на 2 місяці до 10 липня 2018 року та зобов`язано протягом часу дії запобіжного заходу: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 змінений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому в період часу з 17 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 2 місяці до 21 листопада 2018 року. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 змінений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 22 години 30 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 2 місяці до 10 грудня 2019 року. Судом неодноразово продовжувався строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_9 , останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2020 року строком на два місяці - до 21 червня 2020 року.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 , строком до 21 лютого 2018 року, зобов`язано ОСОБА_8 протягом часу дії запобіжного заходу: прибувати за кожною вимогою до суду, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю на домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 16 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 строком на 2 місяці до 22 серпня 2018 року. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому в період часу з 16 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 , на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 строком на 2 місяці до 13 лютого 2019 року. Судом неодноразово продовжувався строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_8 , останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2020 року строком на 02 місяці - до 21 червня 2020 року.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 змінено застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 16 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язано протягом часу до 21 лютого 2018 року включно: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 змінено застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому в період часу з 16 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 строком на 2 місяці - до 20 серпня 2019 року. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 строком на 2 місяці - до 29 січня 2020 року. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2020 року судом неодноразово продовжувався строк тримання під домашнім арештом, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2020 року строком на 2 місяці - до 21 червня 2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Строк тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під домашнім арештом закінчується 21 червня 2020 року.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 злочинів свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді від семи до десяти років позбавлення волі, санкція ч.2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до чотирьох років. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, дані про особу обвинувачених.

З урахуванням встановлених при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотань про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 тяжкості обвинувачення у сукупності з даними особи обвинувачених, а також їх позиції, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, а також тієї обставини, що свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, суд погоджується з доводами прокурора, що зазначені ризики продовжують існувати. Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлене наявністю у нього судимості за вироком Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року, за яким він засуджений за ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченим у певний час доби без дозволу суду залишати житло з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених. При цьому, суд вважає можливим змінити адресу, за якою обвинуваченому ОСОБА_10 забороняється залишати житло протягом дії ухвали про продовження строку домашнього арешту на адресу: АДРЕСА_3 , оскільки право на вільний вибір місця проживання в Україні гарантується Конституцією України і закріплене Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому суд враховує ту обставину, що за вказаною адресою зареєстровані дружина обвинуваченого ОСОБА_13 та їх неповнолітня дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, тому є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд зазначає наступне.

На підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинуваченого судом неодноразово продовжувався у встановленому КПК України порядку, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2020 року продовжений строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів до 25 червня 2020 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.
Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості ,переважають правило поваги до особистої свободи.
Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства. які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

При обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив у тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Продовжуючи 27 квітня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходив з наявності ризиків, передбачних п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає майже два роки, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризиком при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Також суд враховує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

В ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживає його матір.

Доводи прокурора щодо відсутності згоди власника зазначеного домоволодіння на проживання у ньому обвинуваченого ОСОБА_7 під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований за вказаною адресою, а отже має право користування зазначеним житловим приміщенням.

Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою значно зменшують ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. Крім того, на теперішній час допитана частина свідків по даному кримінальному провадженню, що також зменщує ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується наявністю у обвинуваченого ОСОБА_7 судимостей за вироком Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2010 року за ч.3 ст.185 КК України та за вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2011 року, яким він був засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 24 липня 2014 року за відбуттям строку покарання.

Отже, суд приймаючи до уваги, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні на теперішній значно зменшились, враховуючи розумність сукупної тривалості перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що вказані ризики продовжують існувати в сукупності з ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: вчинення іншого кримінального провадження, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим та з урахуванням його ролі як співучасника згідно висунутого обвинувачення, суд вважає наявними підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .. При цьому, суд враховує, що такий запобіжний захід має запобігти ризику впливу обвинуваченого на інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, свідків та потерпілу, а також можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Прокурором в ході судового розгляду не доведені обставини, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , 1993 року народження, запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , який встановити строком на два місяці до 03 серпня 2020 року.

Зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 03 серпня 2020 року, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 .

Зобов`язати ОСОБА_8 протягом часу дії запобіжного заходу:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 03 серпня 2020 року, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 22 години 30 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_9 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 03 серпня 2020 року, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_10 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 03 серпня 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання до Харківського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинувачених.

Роз`яснити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1