КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5561/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року
за участю: прокурора захисника підозрюваного перекладача ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що вона протирічить загальним засадам та цілям кримінального провадження, не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, ухвалена за результатами неповного судового розгляду та спирається на висновки, що не відповідають фактичним обставинам.
Також апелянт зазначає, що відсутня обґрунтована підозра, відсутні ризики, передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведена можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знайшов, тим самим незаконно придбав 2 вибухових пристрої, після чого умисно переніс вказані речі до пр. Бровасрького, 19-В у м. Києві та умисно почав зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу.
01.09.2019 близько 13 години 00 хвилин в м. Києві по пр. Броварському, 19-В працівниками поліції було зупинено ОСОБА_13 , у якого було виявлено та вилучено 2 вибухових пристрої, який ОСОБА_12 носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Згідно з актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин від 01.09.2019 року 2 вибуховий пристрої, що були вилучені під час огляду 01.09.2019 у ОСОБА_13 , є гранати ВОГ-17.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою порушення громадської безпеки.
З цією метою ОСОБА_12 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці перетнув державний кордон України.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою порушення громадської безпеки, ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та готуючись до вчинення терористичного акту, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин незаконно придбав 2 вибухові пристрої, а саме гранати «ВОГ-17», які почав умисно незаконно зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, ОСОБА_12 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, з метою вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою порушення громадської безпеки, маючи при собі 2 вибухові пристрої, а саме гранати «ВОГ-17», прибув до міста Києва, де 01.09.2019, близько 13 години 00 хвилин, знаходячись по пр. Броварському 19-В у м. Києві був затриманий працівниками поліції.
01.09.2019 ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
02.09.2019 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із обранням розміру застави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
05.09.2019 року ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.
ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.
В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, орган досудового розслідування вказував на те, що підозрюваний немає реєстрації та постійного місця проживання на території України, офіційно не перетинав державний кордон України, на території України до затримання не працював, суспільно-корисною працею не займався, не має постійного джерела доходу, не має сім`ї та утриманців, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_12 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, виїхати за межі України, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Також, існують підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків (анкетні дані та адреси проживання яких йому стали відомі при отриманні копій додатків до даного клопотання) шляхом підкупу, залякування, погроз, підбурювання до дачі неправдивих показань, або до безпідставної відмови від дачі показань (тобто існує реальний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, під час затримання у підозрюваного ОСОБА_13 вилучено зброю, вибухові пристрої, балаклаву та стяжки для фіксації з полімерного матеріалу, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що останній може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_11 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_12 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 ,слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.
Позиція слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 інкримінованих кримінальних правопорушень узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, а саме Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстави застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 ,у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що при визначенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд взяв до уваги, обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_12 , які мають надзвичайно високий ступінь зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому.
Також встановив, що є достатньо підстав вважати, що підозрюваний зможе перешкодити встановленню істини у справі під час досудового провадження, що підозрюваний, зможе ухилитися від органів слідства та суду, не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Врахував, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які виразились у придбанні та носінні бойових пристроїв без передбаченого законом дозволу та у готуванні до терористичного акту, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, тобто тяжких злочинів, за вчинення одного з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.
З врахуванням матеріалів справи, колегія судді вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде доцільним та достатнім для забезпечення кримінального провадження та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_13 під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Як встановлено колегією суддів, слідчим та прокурором у судовому засіданні в повному обсязі було доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_13 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується викладеним.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
При цьому колегією суддів враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про застосування щодо ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України,, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року, якою змінено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0006346 від 01.09.2019 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 14 год. 20 хв. 4 листопада 2019 року, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4