Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5417/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

Колегія суддів судових палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання процесуального прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:

25 лютого 2020 року до Житомирського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та встановлено строк до 06 березня 2020 року для подання учасниками судового провадження заперечень на зазначені апеляційну скаргу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 березня 2020 року дане кримінальне провадження призначено до розгляду на 10 годину 02 квітня 2020 року.

13 березня 2020 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від процесуального прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Прокурор мотивує клопотання тим, що у вказаному провадженні ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, а вироком суду термін тримання під вартою продовжено до 19.03.2020 року, тому оскільки строк тримання під вартою спливає та враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_10 , а також враховуючи дані щодо особи ОСОБА_7 , який не працює, неповнолітніх дітей немає, ступінь соціальних зв`язків не є такою, яка б утримувала його в м. Бердичеві, так як він не одружений, постійного місця проживання у нього немає, ступінь суспільної небезпечності та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дають підстави вважати, що він може становити небезпеку для суспільства, а тому існують реальні ризики того, що під час досудового розслідування він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом своєчасної неявки або неявки до слідчого, прокурора, суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КГІК України. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали наразі відсутні, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який - відсутні, а обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні 16 березня 2020 року прокурор підтримав заявлене клопотання, обвинувачений та його захисник залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора, врахувавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст. 331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Так, вироком Корольовського районного суду Житомирської області від 20 січня 2020 року ОСОБА_7 ухвалено визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді десяти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою, продовжуючи термін даного запобіжного заходу на 60 діб, а саме до 19 березня 2020 року (включно).

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке відповідно до ч. 1 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років. Враховуючи дані щодо особи ОСОБА_7 , який не працює, неповнолітніх дітей немає, ступінь соціальних зв`язків не є такою, яка б утримувала його в м. Бердичеві, так як він не одружений, постійного місця проживання у нього немає, ступінь суспільної небезпечності та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дають підстави вважати, що він може становити небезпеку для суспільства, а тому існують реальні ризики того, що під час досудового розслідування він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом своєчасної неявки або неявки до слідчого, прокурора, суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали наразі відсутні, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який - відсутні, а обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

На даний час будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який - немає. Ризики, передбачане ст. 177 КПК України на даний час не перестали існувати. Наразі об`єктивної можливості розглянути дане кримінальне провадження не є можливим.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З огляду на викладене клопотання прокурора про продовження терміну даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 травня 2020 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: