Провадження № 1-кп/161/60/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001253, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 11.12.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив а кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на прибудинковій території житлового комплексу «Підгайці Сімейна Фортеця»», що по вул. Шкільній, 24б с. Підгайці Луцького району, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом виривання із ґрунту та поміщення до поліетиленового пакету, намагався таємно викрасти три дерева породи «Туя» загальною вартістю 309,99 грн. /згідно висновку експертизи №713 від 29.11.2019/, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_6 на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 подано угоду про примирення від 09.01.2020. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки йому повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини підозрюваним, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підозрюваний ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України залишити за належністю потерпілому.
Судові витрати, що підтверджені документально покласти на підозрюваного ОСОБА_4 .
Арешт майна зняти.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 09.01.2020 у кримінальному провадженні №0001253, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: три дерева породи «Туя» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з підозрюваного ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп. за проведення судової експертизи.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2019 зняти.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1