Справа № 461/2018/20
Провадження № 1-кс/461/1605/20
06.03.2020 року м.Львів
05.03.2020 р. старший слідчий СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
?квартиру, житловою площею 40, 2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 16596564 (приватна власність);
?будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 21903366 (приватна власність);
?будинок загальною площею 670, 7 м.кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 1019510 (спільна часткова власність);
?квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , загальною площею 151, 2 кв.м.
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що до Галицького ВП ГУНП у Львівській області надійшли заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи керівником ТОВ «ДЮК ЛТД», маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою незаконного протиправного особистого збагачення, в період часу з 16.11.2011 по 2019, шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським шляхом, під приводом інвестування грошових коштів у будівництво житлових котеджів та отримання права власності на останні, на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ТОВ «ДЮК ЛТД», а саме за адресою: місто Львів, вул. Малоголосівська, без жодного наміру проведення будівництва і повернення коштів, заволодів майном (грошовими коштами) вище вказаних осіб та обернув їх на свою користь.
В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було визнано потерпілими у кримінальному провадженні про що вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілих.
Внаслідок вчинення зазначених злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілим майнової шкоди, на загальну суму 204 500,00 доларів США.
Крім цього, арешт вище вказаних об`єктів нерухомості забезпечить, в подальшому відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні.
Крім того, встановлено, що згідно з договором від 17.05.2017 часткової участі в будівництві та передачі прав замовника будівництва, укладеному між ТОВ «БК «Плюс Девелопмент» та ТзОВ «ДЮК ЛТД», а також актом розподілу квартир від 14.03.2019 ТзОВ «ДЮК ЛТД» отримало майнові права на квартири по АДРЕСА_3 за №№115, 116, 119 загальною площею 151, 2 кв.м.
Враховуючи вище викладене, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення подальшої їх реалізації, пошкодження, відчуження, тому просить клопотання задоволити.
У судовому засідання слідчий ОСОБА_3 , клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні викладені у ньому. Просила слідчого суддю клопотання задоволити.
Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Оскільки майно на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучено у власника майна, тому слідчий суддя вважає за необхідне проводити розгляд клопотання у його відсутності.
Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що до Галицького ВП ГУНП у Львівській області надійшли заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи керівником ТОВ «ДЮК ЛТД», маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою незаконного протиправного особистого збагачення, в період часу з 16.11.2011 по 2019, шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським шляхом, під приводом інвестування грошових коштів у будівництво житлових котеджів та отримання права власності на останні, на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ТОВ «ДЮК ЛТД», а саме за адресою: місто Львів, вул. Малоголосівська, без жодного наміру проведення будівництва і повернення коштів, заволодів майном (грошовими коштами) вище вказаних осіб та обернув їх на свою користь.
В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було визнано потерпілими у кримінальному провадженні про що вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілих.
Внаслідок вчинення зазначених злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілим майнової шкоди, на загальну суму 204 500,00 доларів США.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, згідно з договором від 17.05.2017 часткової участі в будівництві та передачі прав замовника будівництва, укладеному між ТОВ «БК «Плюс Девелопмент» та ТзОВ «ДЮК ЛТД», а також актом розподілу квартир від 14.03.2019 ТзОВ «ДЮК ЛТД» отримало майнові права на квартири по АДРЕСА_3 за №№115, 116, 119 загальною площею 151, 2 кв.м.
Слідчим доведено, що відсутність відомостей про повідомлення про підозру в межах даного кримінального провадження будь-якій особі не може свідчити про відсутність підстав для накладення арешту на майно. Тим більше, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення може бути встановлена під час досудового розслідування, а наявні в матеріалах провадження документи ставлять під обґрунтований сумнів правомірність набуття права власності на вказане нерухоме майно.
При цьому, слідчим не доведено підставність накладення арешту на квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , загальною площею 151, 2 кв.м. Оскільки, квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , загальною площею 151, 2 кв.м., які згідно з договором від 17.05.2017 часткової участі в будівництві та передачі прав замовника будівництва, укладеному між ТОВ «БК «Плюс Девелопмент» та ТзОВ «ДЮК ЛТД», а також актом розподілу квартир.
Крім того, згідно договору від 17.05.2017 часткової участі в будівництві та передачі прав замовника будівництва, укладеному між ТОВ «БК «Плюс Девелопмент» та ТзОВ «ДЮК ЛТД», а також актом розподілу квартир від 14.03.2019 ТзОВ «ДЮК ЛТД» отримало майнові права на квартири по АДРЕСА_3 за №№115, 116, 119 загальною площею 151, 2 кв.м.
Тобто, слідчим не доведено, кому саме на праві власності наважать зазначені квартири, тому в тій частині клопотання слід відмовити.
Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження, може привести до настання наслідків, зокрема подальшого відчуження іншим особам, що перешкоджатиме збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підставне, однак підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користування, розпорядження майном, а саме:
?квартирою, житловою площею 40, 2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 16596564 (приватна власність);
?будиноком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 21903366 (приватна власність);
?будиноком загальною площею 670, 7 м.кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 1019510 (спільна часткова власність);
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1