Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

17 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000512, внесеному до ЄРДР 27 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 23 год. 30 хв. 26 березня 2020 року.
Визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що ризики, які були наведені прокурором носять формальний характер. Зазначає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього знаходяться четверо малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у декретній відпустці.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 27 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор під розгляду справи в апеляційній інстанції вказала, що в обґрунтування запобіжного заходу покладається необхідність запобіганням спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_6 був засуджений вироком Острозького районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання із встановленням 3-ох річного іспитового строку.
Крім того, прокурор в судовому засіданні вказала, що СВ Радивилівського ВП ГУНП в Рівненській області 27 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. На виклики до слідчого та прокурора ОСОБА_6 не з`являвся, переховувався та був 09 січня 2020 року оголошений в розшук.
У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі України або вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3