Справа № 645/8216/19
Провадження № 1-в/645/35/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про прийняття рішення щодо звільнення від відбування покарання із закінченням іспитового строку відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 31.10.2012 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області (далі Немишлянський РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області) звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування покарання із закінченням іспитового строкузасудженого ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 31.10.2012 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки.
На обгрунтування подання зазначалося, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Немишлянському РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області з 12.04.2013 року. Іпитовий строк закінчився 21.10.2014 року. Проте відносно ОСОБА_4 19.08.2013 року до Єдиного реєстру досудових росзлідувань внесені дані щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. В поданні зазначено, що згідгно програми документообігу Ленінського районного суду м. Харкова «Д-З» кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 після направлення ухвали до прокуратури Холодногірського району м. Харкова від 20.11.2013 року для належного офіормлення до суду не надходило. З відповіді Прокуратури Харківської області від 13.07.2018 року за № 04/2/2-3795 вих 18 встановлено, що Ленінським районним судом м. Харкова 20.11.2013 року повернуто обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 прокурору Ленінського районного суду м. Харкова для усунення недоліків. Встановлено, що вказані недоліки не усунуто та обвинувальний акт та матеріали вказаного кримінального провадження втрачено. З урахуванням цього, після спливу визначеного судом іспитового строку у засудженого, навіть при наявності інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, уповноважений орган пробації повинен надсилати до суду подання про вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання. За період іспитового строку ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався, обвинувальний акт відносно засудженого Ленінським районним судом м. Харкова повернутий 20.11.2013 року прокурору Ленінського району м. Харкова для усунення недоліків.

В судове засідання представник Немишлянського РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області не з`явився, в матеріалах справи міститься заява інспектора ОСОБА_5 про розгляд подання без її участі, подання підтримує у повному обязі.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся судом, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. Згідно п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, крім іншого, передбачених п.9 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки та з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.

Відповідно до ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч.3 ст.75 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.75 КК.

З огляду на викладене, враховуючи, що іспитовий строк тривалістю два роки, встановлений засудженому ОСОБА_4 , почав обчислюватися з моменту проголошення вироку Ленінського районного суду м.Харкова, тобто з 31.10.2012 року, на дату розгляду судом даного подання вказаний іспитовий строк закінчився.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Немишлянському РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області з 12.04.2013 року.

За час перебування на обліку в Немишлянському РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області засуджений ОСОБА_4 згідно довідок Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області в період іспитового строку до адміністративної відповідальності засуджений не притягувався.

В судовому засіданні під час дослідження матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що останній порушень обов`язків, покладених на нього судом не допускав, до адміністративної відповідальності засуджений не притягувався, однак притягувався до кримінальної відповідальності.

Згідно вимоги щодо наявності даних про притягнення до кримінальної відповідальності вбачається, що відносно ОСОБА_4 19.08.2013 року складено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0002298.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.11.2013 року кримінальну справу відносно ОСОБА_4 повернуто прокурору Ленінського району м. Харкова.

З відповіді Харківської міфсцевої прокуратури № 1 від 28.03.2020 року вбачається, що згідгно мониторингу комп*ютерного програмного комплексу «Єдина система статистики та аналізу роьоти органів прокуратури України» 30.08.2013 року до прокуратури Ленінського району м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0002298 стосовно ОСОБА_4 ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, для затвердження обвинувального акту та направлення до суду. Досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні проводив слідчий ОСОБА_6 , який на цей час звільнений з правоохоронних органів. Матеріали кримінального провадження зареєстровані за № 5411вх-13 від 30.08.2013 року та розписані на старшого прокурора прокуратури ОСОБА_7 . Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002298 стосовно ОСОБА_4 ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України затверджений прокурором ОСОБА_7 та 30.08.2013 року за № 08-25-2310-13 направлений до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. 29.11.2013 року на адресу прокурора Ленінського району м. Харкова з Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002298 стосовно ОСОБА_4 з ухвалою про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків. Вказані матеріали зареєстровані за № 9337вх-13 від 29.11.2013 року та розписані на старшого прокурора прокуратури ОСОБА_7 відповідно до вхідної та вихідної кореспонденції та ЄРДР будь-яких відомостей про подальший рух зазначеного обвинувального акту не виявлено, в наявності його також не виявлено. На цей час старший прокурор прокуратури ОСОБА_7 звільнений з органів прокуратури Харківської області. Згідно відповіді від 10.07.2018 року з СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002298 стосовно ОСОБА_4 повторно до слідчого відділу не надходив. Згідно відповіді від 12.07.2018 року з Ленінського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002298 стосовно ОСОБА_4 повторно до суду не надходив. З метою встановлення та відновлення вказаного обвинувального акту до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надіслано відповідного листа, однак на цей час матеріали провадження не знайдено, тому за фактом втрати матеріалів вказаного кримінального провадження до ЄРДР внесені відомості та зареєстроване кримінальне провадження № 00000203 від 17.07.2018 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, яке скеровано за підсудністю до слідчого відділу прокуратури Харківської області.

Положеннями ч.3 ст.75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначені ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України, відповідно до яких

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до положень п.6 глави 3 розділу ІХ Порядку стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

В той же час положеннями ч.2 та ч.3 ст.78 КК України визначено процесуальні наслідки для засудженого, який:

- на протязі іспитового строку не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки згідно ст.76 КК України,

- на протязі іспитового строку вчинив новий злочин.

Так, у випадках, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.78 КК УКраїни).

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України ( ч.3 ст.78 КК України).

Ст. 62 Конституції України та ч.2 ст. 2 КК України та ч.1 ст. 17 КПК України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 КПК України вважається невинуватою.

Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 року у справі № 1-15/99).

З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину (скоєння нового злочину та вина засудженого, як вже зазначалося, мають бути встановлені обвинувальним вироком суду).

Таким чином, суд при вирішенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, не вважає такими, що можуть бути підставою для відмови в його задоволенні, обвинувачення засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч.15 ст. 15, ч, 1 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 не був підданий кримінальному покаранню, кримінальне провадження відносно нього втрачене.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного йому за вироком Ленінським районним судом м.Харкова від 31.10.2012 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, як засуджений, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового злочину,на підставі ч.1 ст.78 КК України.

Керуючись ч.1 ст.78 КК України, ст.165 КВК України, ст.ст.369, 372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про прийняття рішення щодо звільнення від відбування покарання із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 31.10.2012 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки- від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -