ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/385/18
Провадження №1-кп/477/27/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000182 від 20.02.2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірове Білозерського району Херсонської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, 23.01.2019 року затриманого в порядку виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 21.11.2018 року, раніше судимого:
08 жовтня 2009 року Нововронцовським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 187, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 23.05.2014 року за відбуттям покарання;
02.12.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;
25.02.2015 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3-х років 6 ти місяців позбавлення волі, звільнений 26.01.2018 року за відбуттям покарання,
21.11.2018 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.162, ч. 3, ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,
14.08.2019 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.71, ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Херсонського апеляційного суду від 26.11.2019 року до покарання у виді 4-х років 7 місяців позбавлення волі,
28 січня 2020 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України, ст.70 ч.4 та ст. 71 ч. 1 КК України, до 5-ти років позбавлення волі,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження :

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

- у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 та ч.3 Кримінального кодексу України,
Встановив:

19 лютого 2018 року, приблизно о 14-40 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник до приміщення під`їзду №4 кв. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , зокрема автомобільну акумуляторну батарею потужністю 100 Ам, вартістю 1500 грн. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, реалізувавши викрадене майно на власний розсуд, чим причинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму (1500 грн.).
За вказане діяння передбачена кримінальна відповідальність за ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 19 лютого 2018 року, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, підійшов до території центрального току, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та через паркан, побачив велосипед синього кольору моделі «Салют», належний ОСОБА_6 , який вирішив викрасти, та через відкриті ворота, зайшов на вказану територію, та викотив велосипед на вулицю, тим самим повторно, таємно викрав чуже майно, а саме вказаний вище велосипед, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1500 грн.
За вказане діяння передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі. В лютому 2018 року знаходився в с.Прибузьке Вітовського району Миколаївської області у свого знайомого, з яким розпивав спиртні напої. Потім пішов роздобути гроші на придбання ще спиртного. Коли йшов повз будинку по АДРЕСА_4 , побачив незачинені двері до під`їзду, куди направився з метою скоєння крадіжки. В під`їзді на другому поверсі, на підвіконні побачив акумулятор, який викрав, та продав в цьому ж селі за 100 грн. В цей же день, пізніше, на току побачив велосипед, який викрав, та поставив у подвір`ї будинку, свого знайомого, звідки його в подальшому вилучили працівники поліції.

На підтвердження вини ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням прокурором надано та судом досліджено наступні письмові докази.
За епізодом викрадення майна ОСОБА_7 :
Час, місце та спосіб скоєної крадіжки майна потерпілого ОСОБА_5 підтверджується змістом його заяви до поліції від 21.02.2018 року, згідно якої 19 лютого 2018 року приблизно о 15 годині невідома особа за адресою АДРЕСА_4 , з приміщення під`їзду, таємно викрала належне йому майно, а саме: акумулятор, завдавши матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
Спосіб скоєння крадіжки підтверджується змістом протоколу огляду місця події від 21.02.2018 року.
Розмір завданої потерпілому даною крадіжкою матеріальної шкоди підтверджується даними товарного чеку від 20.01.2018 року про придбання автомобільної акумуляторної батареї потужністю 100 Ам, вартістю 1500 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22.02.2018 року, свідок ОСОБА_8 впізнав у фотознімку із зображенням ОСОБА_3 особу, у якої 19.02.2018 року він придбав автомобільну акумуляторну батарею в с.Прибузьке Вітовського району Миколаївської області.

За епізодом викрадення майна ОСОБА_6 :
Час, місце та спосіб скоєння крадіжки підтверджується протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 від 19.02.2018 року, згідно якого, 19 лютого 2018 року в період часу з 15 до 17 години, невідома особа таємно викрала велосипед марки «Салют» синього кольору, який вона залишила біля будівлі центрального зернового току за адресою: АДРЕСА_3 . Вартість викраденого майна становить 1500 грн.
Спосіб скоєння крадіжки також підтверджується змістом протоколу огляду місця події від 19.02.2018 року.
За даними протоколу огляду місця події від 19 лютого 2018 року, під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , у дворі даного домоволодіння виявлено велосипед марки «Салют» синього кольору, що вилучений, визнаний речовим доказом у справі та переданий власниці ОСОБА_6 відповідно до розписки від 20.02.2018 року.
Аналізуючи досліджені за справою докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєній повторно та поєднаній з проникненням до іншого приміщення за епізодом викрадення майна ОСОБА_5 , що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України, та у таємному викраденні майна ОСОБА_6 , що вчинене повторно, та такі дії вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України.
Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його особу, зокрема те, що обвинувачений неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, звільнившись з місць позбавлення волі 26 січня 2018 року, в лютому того ж року вже скоїв нові крадіжки, в тому числі з проникненням до іншого приміщення, ухилився від суду та перебував у розшуку. За місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, схильний до крадіжок, на якого постійно надходили скарги від односельців. Обставин, які б пом`якшували відповідальність не встановлено, як і обтяжуючих. Стосовно посилання в обвинувальному акті на таку обтяжуючу обставину, як скоєння злочину повторно, то повторність є кваліфікуючою ознакою за обома епізодами вище вказаних кримінальних правопорушень, а тому не може додатково враховуватись як обтяжуюча обставина.
З урахуванням вище наведеного, суд дійшов висновку, що попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Окрім того, з урахуванням вироку Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 січня 2020 року, який постановлено з урахуванням покарань, що призначені ОСОБА_3 за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 21.11.2018 року та вироком Херсонського апеляційного суду від 26.11.2019 року та, за якими ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочинів, що вчинені після злочинів за даним вироком, але до постановлення вироку у даній справі, то остаточне покарання у даній справі слід призначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи, що обвинувачений є затриманим у зв`язку з виконанням вироку від 28.11.2018 року, то підстав для обрання йому міри запобіжного заходу, до набрання вироком у даній справі законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 Кримінально процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менше суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань, зокрема покарання, що призначене за даним вироком та за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 січня 2020 року, який призначено також з урахуванням вироків Білозерського районного суду Херсонської області від 21.11.2018 року та вироку Херсонського апеляційного суду від 26.11.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді шести років позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком від 21.11.2018 року строк з 23 січня 2019 року по 19 березня 2020 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня винесення даного вироку, тобто з 20 березня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі : велосипед марки «Салют», що переданий потерпілій ОСОБА_6 , залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той самий строк, з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно, після проголошення обвинуваченому, прокурору та, не пізніше наступного дня після проголошення, - направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1