Справа № 504/352/20
Номер провадження 1-кп/504/687/20
У Х В А Л А
16.04.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001392 від 30.12.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід тримання під вартою, терміном до 26.04.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

14.04.2020р. до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому останній просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання обґрунтовано тим, що знаходячись під вартою стан його здоров`я значно погіршився, про що свідчать його постійні звернення в медично-санітарну частину ОСІ НОМЕР_1 та ІТТ №3. Крім того, він страждає на хронічні захворювання і потребує лікування. Враховуючи той факт, що світова пандемія COVID-19 вражає перш за все людей зі слабким імунітетом і хронічними захворюваннями, він знаходиться у групі ризику. Також ОСОБА_4 просить врахувати, що його дружина ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи і у зв`язку із ситуацією, що склалася в державі потребує його допомоги. Раніше судом був розглянутий ризик впливу на свідків, однак на разі учасники процесу вже дали показання. Також просить врахувати, що в нього є постійне місце проживання та наміру переховуватися від суду він немає, його судимості на разі погашені в установленому законом порядку. У зв`язку з вищевказаним, а також з врахуванням принципу презумпції невинуватості, і того факту, що тримання під вартою є найбільш суворою виключною мірою запобіжного заходу, ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зобов`язується виконувати усі покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 пояснив, що не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки доводи є надуманими.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в свою чергу підтримала клопотання свого підзахисного з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 201 КПК України передбачає можливість особи, до якої застосовано запобіжний захід, змінити його. Така можливість надається особі з метою надання їй права на перегляд обставин. Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо прав особи, яка позбавлена свободи внаслідок арешту або тримання під вартою) забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи (Рішення у справі Yeloyev проти України від 6 листопада 2008 року, заява № 17283/02, параграф 64).

Згідно ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.4 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, перелік підстав для зміни запобіжного заходу не передбачений кримінальним процесуальним законом. Фактично, підстави для зміни запобіжного заходу такі ж як і для застосування запобіжного заходу. Тому, суд встановлює, чи є підстави вважати, що внаслідок зміни обстановки належну процесуальну поведінку може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2020р. відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів, закінчення строку тримання під вартою 26.04.2020р.

Так, з вищевказаної ухвали вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було обґрунтовано наявністю ризику переховування від суду, ризику впливу на свідків, ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання, суд враховує доводи обвинуваченого в розрізі обставин, які змінилися, при цьому ризики необхідно оцінювати з урахуванням всіх обставин, які вказують не тільки на попередню поведінку обвинуваченого, але й на реальну можливість виникнення таких ризиків у майбутньому. В тому числі, необхідно зважати на тяжкість та характер злочину у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , його особу (він офіційно не працює, не має будь-яких осіб на утриманні, підтверджених джерел існування). З врахуванням цього суд не переконаний, що ризик переховування від суду мінімалізовано. Одночасно суд вважає, що тих обставини, що у обвинуваченого погашено судимість, те, що його дружина є інвалідом 3 групи, а він зобов`язується виконувати свої процесуальні обов`язки, не достатньо для того, щоб вважати ризик переховування від суду не актуальним.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.201 КПК України, до клопотання мають бути додані копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Разом із тим, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що стан його здоров`я значно погіршився, про що свідчать його постійні звернення в медично-санітарну частину ОСІ-21 та ІТТ №3 є голослівним та будь-яких підтверджень цьому не надано, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості надати вказаним доводам оцінку.

Крім того, твердження ОСОБА_4 про те, що він перебуває в групі ризику, а світова пандемія COVID-19 вражає перш за все людей зі слабким імунітетом і хронічними захворюваннями, суд вважає недоречними, оскільки перебуваючи під вартою в Одеському слідчому ізоляторі, ОСОБА_4 знаходиться під медичним захистом держави, яка в свою чергу вживає заходи щодо непоширення розповсюдження коронавірусу.

Також, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином досі наявний, оскільки судовий розгляд обвинувального акта не завершений, обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.

Одночасно суд погоджується із доводами ОСОБА_4 про те, що ризик впливу на свідків відпав, оскільки свідки вже були допитані в судовому засіданні та надали покази, однак не вважає цього достатнім для задоволення клопотання.

Також, оскільки обвинувачений не наводить належних доказів на підтвердження відсутності ризиків, на підставі яких первинно було обрано запобіжний захід, оцінюючи докази у сукупності, суд приходить до висновку, що такі обставини істотно не змінилися.

При оцінці застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказувала сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Оскільки в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 має бути встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час проведення судового розгляду, який при поточних обставинах забезпечуватиме виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Крім того, слід врахувати і те, що обвинуваченим подано апеляційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2020р. про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на разі апеляційна скарга не розглянута.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини не змінилися достатньо для того, щоб обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 201 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1