465/2285/19
1-в/465/119/20
У Х В А Л А
судового засідання

13.02.2020 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

представника комунального некомерційного підприємства ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву заступника головного лікаря з експертизи комунального некомерційного підприємства ЛОР «ЛОКПЛ» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 93 «Г» КК України (в редакції 1960 року), суд,-

за участю особи, стосовно якої подається заява ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

заступник генерального директора з експертизи комунального некомерційного підприємства ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 93 «Г» КК України (в редакції 1960 року).

В обґрунтування заяви покликається на те, що у комунальному некомерційному підприємстві ЛОР «ЛОКПЛ» з 17.03.2011 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , які були застосовані постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.01.2011 року та востаннє продовжені ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 17.07.2018р. та 02.11.2018 р.
30.08.2000року було проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, що проводилась на базі 5-го судово-психіатричного відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ». В результаті проведеної експертизи комісія судово-психіатричних експертів дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренія, параноїдна форма з дефектом в емоційно-вольовій сфері. У період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому його слід вважати неосудним. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом. (Акт судово-психіатричного експерта №275 від 30.08.2000 року).
Крім того, 16.01.2001 року ОСОБА_6 був госпіталізований до ДЗ «Українська психіатрична лікарня з судорим наглядом», де до нього згідно Ухвали Львівського обласного суду від 01.12.2000 року було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.
Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2008 року пацієнту ОСОБА_6 було змінено вид примусових заходів з примусового лікування у відділенні з суворим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом. У зв`язку з чим 27.05.2008 року був переведений для подальшого лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №2 смт.Олика.
Згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.01.2011 року, хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено вид примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом за місцем проживання. У звязку з чим 17.03.2011 року був переведений до КЗ ЛОКПЛ, та до 13.12.2016 року перебував в 12-му відділенні.
За час перебування на примусовому лікуванні пацієнт проходив чергові переосвідчення МСЕК. В результаті останнього огляду психіатричною МСЕК був визнаний інвалідом ІІ групи до грудня 2019 року.
13.12.2016 року пацієнт переведений з 12-го відділення КЗ ЛОКПЛ до 23 відділення данного закладу на виконання Наказу в.о. головного лікаря КЗ ЛОКПЛ №491 від 31.08.2016 рокущодо переведення пацієнтів певних категорій (зокрема тих, щодо яких застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом).
В судовому засіданні представник комунального некомерційного підприємства ЛОР «ЛОКПЛ» ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задоволити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні даної заяви поклався на розсуд суду.

Захисник та прокурор заяву комунального некомерційного підприємства ЛОР «ЛОКПЛ» підтримав.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу», якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що у КЗ ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 17.03.2011 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.01.2011 року та востаннє продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.11.2018 р.
Як вбачається з висновоку комісії лікарів-психіатрів № 22 від 03.04.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.04.2019 р. оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим змішаним типом дефекту особи, період формування ремісії. У зв`язку з проявами психічного захворювання такі як: мислення паралогічне, резонерське, химерне, емоційний фон не стійкий, вольові процеси знижені, періодичною наявністю резидуальних маячних ідей відношення, збитку що частково впливають на його поведінку, можна констатувати нестабільність психічного стану та захворювання, що свідчить про відсутність повноцінної ремісії, що на даний час тільки формується, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

п о с т а н о в и в:
Заяву задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 93 «Г» КК України (в редакції 1960 року) у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1