Провадження № 1-кс/243/156/2020
Справа № 243/638/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року м.Слов`янськ
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 000011 від 02 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

24 січня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування старшим слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Із вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 05.12.2019 у вечірній час доби ОСОБА_5 , знаходився біля кафе «Шинок» по вул. Вільна, м. Слов`янськ, Донецької області, де випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , з яким склалися дружні, довірливі стосунки.

Під час розмови біля кафе «Шинок» по вул. Вільна, м. Слов`янськ, Донецької області, 05.12.2019 з ОСОБА_7 у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел спрямований на заволодіння майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_7 шляхом зловживання її довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна шляхом зловживання довірою, ОСОБА_7 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення та для подальшого використання майна у власних корисливих цілях всупереч волі власника, розуміючи що посягає на чужу власність на яке він не має жодного права, 05.12.2019 у вечірній час доби, зловживаючи довірою раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , попросив у останнього мобільний телефон марки Redmi 6A Gold 2Gb RAM 32GB ROM IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 S/N НОМЕР_3 model M1804C3CG вартістю 733 гривні 34 копійки., посилаючись на необхідність здійснити дзвінок з його телефону. Потерпілий ОСОБА_7 з пропозицією ОСОБА_5 погодився та добровільно передав мобільний телефон марки Redmi 6A Gold 2Gb RAM 32GB ROM IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 S/N НОМЕР_3 model M1804C3CG, помилково вважаючи, що останній поверне йому мобільний телефон.

Отримавши від ОСОБА_7 мобільний телефон марки Redmi 6A Gold 2Gb RAM 32GB ROM IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 S/N НОМЕР_3 model M1804C3CG, ОСОБА_5 повторно довів до кінця реалізацію свого протиправного умислу та з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись отриманим майном на власну користь.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 733 гривні 34 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, а саме шахрайство, вчинене повторно.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків а також уникнення скоєння іншого кримінального правопорушення та запобіганню його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Необхідність обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості та заздалегідь знаючи за вчиненні ним злочинні дії кримінальна відповідальність передбачає можливу міру покарання у вигляді позбавленням волі строком до 3 (трьох) років, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від даної кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, можна дійти до висновку, що можливий термін покарання за зазначене кримінальне правопорушення свідчить про загрозу втечі підозрюваного, причому наслідки і ризик втечі для підозрюваного може бути менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання.

ОСОБА_5 неодноразово судимий: 03.03.2018 Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України, до виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік. Звільнений від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амністію»; 17.07.2018 Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України, до виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений на підставі ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. 05.12.2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці. 17.04.2019 звільнений по відбуттю строку покарання.

Та обставина, що ОСОБА_5 вчинив злочин маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, свідчить що підозрюваний ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а знову продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, дітей не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, які б утримували його.

Отже, наявність викладених ризиків є обґрунтованою та об`єктивно підтверджується викладеними доказами.

З огляду на викладене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення даного клопотання. Посилаючись на його необґрунтованість. Просили суд застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав дане клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000011 від 02 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, приходжу до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що в Слов`янському ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 190 КК України вручено ОСОБА_5 11 січня 2020 року. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_5 вчинив відносно нього кримінальне правопорушення, шахрайство;

- протоколом огляду під час якого ОСОБА_5 на підставі письмової заяви дозволу на огляд видав мобільний телефон марки Redmi 6A Gold 2Gb RAM 32GB ROM IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 S/N НОМЕР_3 model M1804C3CG;

- протокол огляду під час якого ОСОБА_7 на підставі письмової заяви дозволу на огляд надав для огляду коробку з під мобільного телефону марки Redmi 6A Gold 2Gb RAM 32GB ROM IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 S/N НОМЕР_3 model M1804C3CG;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 05.12.2019 зустрівся з Ернестом, який попросив мобільний телефон подзвонити та скрився з ним;

- протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 , останній впізнав на фотознімку ОСОБА_5 якому передав 05.12.2019 мобільний телефон подзвонити та який скрився з ним;

- висновком експерта № 101 від 09 січня 2020 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінивши надані суду докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи особу підозрюваного, а саме: він неодноразово був судим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що характеризує особу підозрюваного як схильну до вчинення правопорушень, тому існують обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Підозрюваний офіційно ніде не працює, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, проживає разом із бабусею та дідусем, тобто міцних соціальних зв`язків не має, перебуває під профілактичними наглядом у лікаря нарколога ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Краматорська» у місті Слов`янська з березня 2019 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Зловживання зі шкодою для здоров`я», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

На думку слідчого судді, оскільки обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, то може ухилитися від суду, а при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, обвинувачений може переховуватися від суду, таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги чисельність фактів притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, тобто останній не дотримується норм суспільної моралі та загальноприйнятих правил поведінки у соціумі, а отже може вчинити новий злочин.

Таким чином прокурором доведено необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідає особі обвинуваченого, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення ним нових злочинів.

Щодо клопотання підозрюваного та його захисника щодо взяття на поруку ОСОБА_5 його бабусі, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно ч. 2 ст. 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість слідчого судді в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку підозрюваної та забезпечити її доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваної до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Слід відзначити, що стороною захисту не надано жодних даних, які б характеризували бабусю підозрюваного, чи з яких можна було б встановити те, що вказана особи заслуговує на особливу довіру. На наявність таких доказів сторона захисту не посилалась.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний систематично притягається до кримінальної відповідальності, а також перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога як такий, що має розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, тобто веде аморальний спосіб життя, то можна зробити висновок, що ймовірний поручитель, а саме бабуся підозрюваного не має по відношенню до свого онука жодних стримуючих заходів впливу, у підозрюваного відсутнє почуття довіри та поваги до своєї бабусі, що одночасно виключає можливість застосувати запобіжний захід як особиста порука.

Таким чином клопотання підозрюваного та його захисника не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -.

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 000011 від 02 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят діб), починаючи з 28 січня 2020 року по 27 березня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
-прибувати до слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, прокурора та суду за першим викликом по необхідності;
-в період часу з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з м. Слов`янська та Слов`янського району без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 29 січня 2020 року о 16-45 год.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1