У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2020 Справа №607/6214/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі, в поряду ст. 107 КПК України клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000858,-
встановив:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000858 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про арешт майна.
З метою забезпечення розумних строків прийняття процесуального рішення, в порядку ст.28 КПК України, враховуючи подану слідчим письмову заяву, клопотання доцільно розглянути без його участі.
У клопотанні зазначено «01.04.2020 року в чергову частину Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт начальника сектору ВКП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про те, що під час виконання службових обов`язків 01.04.2020 року до співробітників КП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області звернувся громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (анкетні дані змінено), що перебуваючи на території парку "Відродження" в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, ОСОБА_7 , 1988 р.н., запропонував придбати у нього нарізну, вогнепальну зброю, які він зберігає з метою збут.
09 квітня 2020 року під час оперативної закупки ОСОБА_7 , 1988р.н., перебуваючи у парку «Національного Відродження» в м. Тернопіль, збув предмет візуальну схожий на гвинтівку громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (анкетні дані змінено), за грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000858 від 01 квітня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
09 квітня 2020 року під час затримання ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст.223 і ст.236 КПК України у присутності у присутності понятих під час якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у кількості вісім купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, серійні номера:
ЗБ8186080; - ВЗ2450424;
ЗИ0471503; - ЛЗ6919558;
УЖ7896239; - ЛД1305987;
УГ4568262;
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути надано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи вище викладене, а також те, що вказані речі потрібні для встановлення проведення оглядів, долучення до матеріалів кримінального провадження як речового доказу, проведення відповідних експертиз».
ОСОБА_7 було повідомлено про час і дату розгляду клопотання однак він в судове засідання не з`явився, що в контексті вимог ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно із нормами ч.2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Оцінивши доводи слідчого викладені у клопотанні з додатками, слідчий суддя відзначає обґрунтованість та підставність клопотання.

Враховуючи вищевикладене та те, що для забезпечення мети кримінального провадження вбачається необхідність у накладенні арешту на майно вказане у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на: грошові кошти у кількості сім купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, серійні номера:
ЗБ8186080; - ВЗ2450424;
ЗИ0471503; - ЛЗ6919558;
УЖ7896239; - ЛД1305987;
УГ4568262;
Дозволити вище зазначенні речі зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000858 від 01 квітня 2020.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та зобов`язати повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1