Номер провадження 1-кп/754/1243/19
Вирок
Іменем України

13 грудня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007469 від 16.10.2019 рокупо обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.11.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України - до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 12.10.2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.04.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
16.10.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля магазину «Найнижчі ціни», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 8, побачив на манекені чоловічу куртку, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , 16.10.2019 року приблизно о 13 год. 30 хв., діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, біля магазину «Найнижчі ціни» зняв з манекену чоловічу куртку «HAHMAN», вартістю 480 грн. 00 коп. (без ПДВ), що належить ФОП « ОСОБА_6 » та одягнув на себе.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_3 , утримуючи вищевказаний товар при собі та не маючи наміру розраховуватись, пішов далі по вул. Мурманська, тим самим намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ФОП « ОСОБА_6 », однак виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_3 був затриманий працівником поліції неподалік магазину.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає - щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення. Вину у його вчиненні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він хоча раніше і судимий, проте, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
З врахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28.04.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, новий злочини вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: куртка з маркуванням «HAHMAN cotton couture» та наліпка з текстом «Style:18816, штрих-код 656881358», передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої ОСОБА_6 підлягають залишенню за належністю власнику потерпілій ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28.04.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 16 жовтня 2019 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в ДУ Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Речові докази: куртка з маркуванням «HAHMAN cotton couture» та наліпка з текстом «Style:18816, штрих-код 656881358», передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої ОСОБА_6 підлягають залишенню за належністю власнику потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: