Справа № 278/3522/19
В И Р О К
Іменем України

30 січня 2020 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, неодруженого, учасника АТО, інваліда війни 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2018, зміненим ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27.03.2019 за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК) до штрафу в розмірі 11900 грн.,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 близько 20-30 років тому, проходячи військову службу в лавах збройних сил СРСР, у невстановлені точно час та місці придбав 26 проміжних патронів 5,45 з кулею "ПС" зразка 1974 року зі сталевим осердям, які є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї та придатні до стрільби, та які приніс за своїм місцем проживання до будинку АДРЕСА_2 .
Крім того, у невстановлений день травня 2015 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи в зоні проведення АТО, придбав наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка належить до бойових припасів, та яку також переніс до місця свого проживання за вказаною адресою.
Названі боєприпаси 26 проміжних патронів 5,45 та ручну гранату РГД-5 ОСОБА_4 зберігав без передбаченого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 24.01.1995, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 662, дозволу в місці свого проживання будинку АДРЕСА_2 та області до 21.10.2019, коли їх було вилучено працівниками поліції під час обшуку вказаного будинку.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 263 КК як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК, є умисним тяжким злочином.
ОСОБА_4 судимий, неодружений, пенсіонер, учасник АТО, інвалід війни 2-ї групи, за місцем служби характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставиною, що обтяжує йому покарання, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 67 КК визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має незняту та непогашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК.
Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 263 КК, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги наявність однієї обтяжуючої та двох пом`якшуючих покарання обставин, відомостей про особу обвинуваченого (є інвалідом війни 2-ї групи внаслідок поранення в зоні проведення АТО на Сході України, позитивно характеризується по службі, має державні нагороди) суд вважає, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речові докази, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а вказані речові докази підлягають знищенню.
Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 13169 (тринадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2019, на предмет, схожий на корпус гранати типу "РГД-5", предмет, схожий на підривач типу УЗРГМ, предмети, схожі на набої (патрони), в кількості 26 одиниць, шомпол та підсумок до магазину скасувати, а вказані речові докази знищити. Інший речовий доказ: букальний епітелій ОСОБА_4 знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1