ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/835/20 Справа № 207/1028/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000523 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, працює АТ Дніпроазот зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останнє: 03.04.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 10 місяців. Зараховано за ч.5 ст. 72 з 25.10.2014 року-03.04.2019 року, та звільнено по відбуттю покарання,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 липня 2020 року.
Мотивоване дане судове рішення тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливого тяжкого злочину, скоєного щодо неповнолітніх осіб, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, статевої свободи та статевої недоторканості осіб, не має міцних соціальних зв`язків, існують ризики, що підозрюваний може впивати на потерпілих та свідків, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою обрати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування зазначає, що при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не прийнято до уваги покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які надають покази про невинуватість ОСОБА_6 , крім того, не взято до уваги, моніторинг телефону підозрюваного, що в момент скоєння злочину він знаходився в іншому місці. Також захисник зазначає, що ОСОБА_6 не розуміє української мови, перекладач в суді першої інстанції був наданий для перекладу, але стороною обвинувачення тільки було перекладено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але матеріали, що підтверджують вину ОСОБА_6 перекладені не були, чим обмежено право його на переклад.

Заслухавши, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисників, викладені в апеляційних скаргах є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 18 квітня 2020 року до ЄРДР за № №0000523 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
04.06.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Перевіряючи доводи оґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема: протоколами допиту малолітніх ( неповнолітніх) потерпілих, їх законних представників, свідків; протоколами огляду місця події від 18.04.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 квітня 2020 року; висновками експерта № 8-331 від 07.05.2020 року та відповідно №8-373 від 28.05.2020 року; довідка щодо обробки технічної інформації, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого йому злочину.
Посилання сторони захисту в апеляції на неприйняття слідчим суддею показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які надають покази про невинуватість ОСОБА_6 , є безпідставним, оскільки вони фактично зводяться до з`ясування питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих йому злочинів, що є предметом розгляду в іншій стадії кримінального провадження, і в даному провадженні на цій стадії ці питання не з`ясовуються.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та які відносяться до особливо тяжких злочинів і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, враховуючи обставини вчинення злочинів проти малолітніх дітей, особу підозрюваного, який є особою раніше неодноразово судимий за аналогічні та корисливі злочини, особливо стійких соціальних зв`язків не має, що слугує підтвердженням високої ймовірності його переховування від органів досудового слідства та суду, може незаконно вплинути на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Посилання сторони захисту на порушення права підозрюваного на переклад матеріалів, що підтверджують вину ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК України відкриваються та надаються стороні захисту після завершення досудового розслідування.
Апеляційний суд також зважає на те, що відповідно до ч.3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, користуватися у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно матеріалів провадження у судовому засіданні при постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді, приймав участь перекладач. Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 народився на Україні, є громадянин України, має професійно-технічну освіту, неодноразово раніше був засуджений в судах України, а тому в достатній мірі володіє і розуміє державну мову.
За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушень права підозрюваного на перекладача, як на це вказує в апеляції захисник.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню з мотивів наведених в апеляції, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4