Провадження № 1-кс/331/907/2020
Справа № 331/986 /20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження № 0000007 від 04.02.2020 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 , ч.1 ст.201 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в Центрі творчості молоді Олександрівського району звукорожисером, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою щодо якої згідно ст.480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого.

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.201 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 13.03.2020 ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи про порядок переміщення культурних цінностей через митний кордон, не маючи відповідних дозвільних документів на вивіз культурних цінностей за кордон, діючи з корисливих мотивів, в порушення норм які встановлюють спеціальний порядок вивезення, ввезення та перевезення культурних цінностей, для охорони національної культурної спадщини та вимог ст.15, ст.13 ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» 21 вересня 1999 року N 1068-XIV, 1.6, п. 2.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» затвердженої наказом Міністерством культури і мистецтв N 258 від 22.04.2002, продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, прибув до поштового відділення № 32 ДП «Укрпошта» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 27, передав оператору пошти згорток чорного кольору, в який раніше помістив орден «Октябрьской революции» №1459 та орден «Трудовой славы» № НОМЕР_1 а також орденську книжку до нього, на ім`я ОСОБА_8 . При цьому, з метою приховання факту скоєння злочину та уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 під час оформлення відправлення, надав недостовірні відомості щодо та вмісту посилки та вказав вигадану особу відправника, а саме: « ОСОБА_9 , тел. НОМЕР_2 , Закарпатська, НОМЕР_3 ». Отримувачем даної посилки було вказано: « ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 ».

Тим самим ОСОБА_6 вчинив всі необхідні дії для реалізації свого злочинного умислу у скоєнні контрабанди культурних цінностей, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі у зв`язку з тим, що 17.03.2020 співробітниками УСБУ в Запорізькій області, у ході обшуку у приміщенні центру обробки пошти ДП «Укрпошта», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 6Б вилучено конверт за номером поштового відправлення RC063259410UA, в якому містився згорток із орденом «Октябрьской Революции» №1459 та орденом «Трудовая слава» №329027 і орденською книжкою до нього.

Відповідно до висновку експерта ХНДІСЕ ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, орден «Октябрьской революции» №1459 належить до культурних цінностей, що мають історичне значення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення , слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .
Підозрюваний та захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на необгрунтованість підозри та відсутності ризиків.
Заслухавши виступ прокурора про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, підозрюваного,захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ,ч.1 ст. 201 КК України. Зазначене підтверджується матеріалами долученими до клопотання, а саме: протоколами обшуку, огляду, висновком ХНДІСЕ ім. Засл. Професора М.С. Бокаріуса від 30.03.2020 №6497.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об"єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція інкримінованого злочину , передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15 ,ч.1 ст. 201 КК України, тяжкість злочину , який відноситься до категорії тяжких , особу підозрюваного.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 працевлаштований , однак фактично, через запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» картантину , наразі фактично не працює, раніше не судимий , одружений , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину , тобто, приходить до висновку , що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 , зважаючи на необхідність утримання родини, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а з огляду на підозру у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.

Також, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки згідно ч.5 ст. 194 КПК України : прибувати до слідчого та суду, за першим викликом, та у призначений час.
Керуючись ст. ст. 181, 193,194,196 КПК України слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на два місяці до 28 червня 2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- з`являтися до органів досудового слідства, до прокурора і до суду за першим викликом та у призначений час;
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органів досудового слідства, прокурора та суду в період часу з 20:00 години по 06:00 годину наступної доби.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення .

Слідчий суддя: ОСОБА_1

28.04.2020