Єдиний унікальний № 500/5566/18
Провадження № 1-в/946/93/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

28 травня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001490, про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2018 р. за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 , представниця органу з питань пробації ОСОБА_6 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 12 листопада 2018 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день 12 листопада 2018 року засудженому було видане направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для працевлаштування або для реєстрації як безробітного. Того ж дня ОСОБА_3 отримав направлення до Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області для консультації з оформлення паспорту громадянина України. Однак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, своєї вини не усвідомлює, порушив покладений на нього обов`язок, а саме не працевлаштувався та не звернувся за направленням уповноваженого органу з питань пробації до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Так, 18 березня 2019 року за невиконання ОСОБА_3 обов`язку суду працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), до нього було застосоване письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак, ОСОБА_3 без поважної причини у десятиденний строк після винесення зазначеного попередження не звернувся до органів державної служби зайнятості, чим не виконав обов`язок, покладений судом.

Також в поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_3 двічі без поважних причин не з`явився до органу з питань пробації на реєстрацію та двічі був підданий адміністративним стягненням за вчинення адміністративних правопорушень.

Встановлені судом обставини
2.Представниця органу з питань пробації ОСОБА_6 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду не погодилася з поданням, просила суд відмовити в його задоволенні, у зв`язку з тим, що засуджений лише двічі був підданий адміністративним стягненням, у зв`язку з чим не вбачається систематичності. Що стосується його неявки на реєстрацію, то засуджений лише двічі не з`явився на реєстрацію без поважних причин, за що йому було оголошено одне попередження, після якого він цей обов`язок не порушував та завжди з`являвся на реєстрацію. А що стосується невиконання обов`язку працевлаштуватися, то органом з питань пробації не надано доказів про те, що засудженому надавалося направлення до центру зайнятості, і не було попередження за начебто невиконання цього обов`язку.

4.ОСОБА_3 у судовому засіданні погодився з обставинами, викладеними в поданні органу з питань пробації, однак підтримав думку прокурора про відмову в задоволені подання, та пояснив, що йому дійсно роз`яснювались порядок та умови відбування випробування, про покладені на нього обов`язки. Він допустив декілька нявок на реєстрацію, йому виносилися попередження, але точну кількість він не пам`ятає. Він не працевлаштувався, оскільки не має паспорту. Він не встиг його отримати, у зв`язку з тим, що 17.12.2019 р. його взяли під варту за підозрою у вчиненні інших злочинів.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 76 КК, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) (а.о.с. 3 5).

6.ОСОБА_3 12 листопада 2018 року були роз`яснені покладені судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 20).

7.Також, 12 листопада 2018 року була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_5 до органу з питань пробації перший та третій понеділок кожного місяця (а.о.с. 21).

8.12 листопада 2018 року уповноваженим органом з питань пробації до Ізмаїльського центру зайнятості було сформоване направлення стосовно працевлаштування або для реєстрації як безробітного ОСОБА_3 (а.о.с. 29). При цьому, відомостей про отримання або ОСОБА_3 , або Ізмаїльським центром зайнятості цього направлення в матеріалах особової справи відсутні.

9.Крім того, уповноваженим органом з питань пробації до Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області був направлений лист про те, що ОСОБА_3 потребує допомоги в оформленні паспорту громадянина України (а.о.с. 30). Цей лист під підпис був вручений ОСОБА_3 .

10.04 лютого та 04 березня 2019 року ОСОБА_3 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин. У зв`язку з цим, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не працевлаштувався та не звернувся до центру зайнятості до нього було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 88).

11.03 та 05 листопада 2019 року на ОСОБА_3 двічі було накладено адміністративні стягнення у виді попередження відповідно за ч. 1 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а.о.с. 184, 185).

12.ОСОБА_3 з 18 грудня 2019 року по теперішній час знаходиться в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (а.о.с. 178), у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді від 17.12.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.о.с. 167 163).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
13.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_5 , дійшов висновку, що у задоволенні подання органу з питань пробації слід відмовити з таких підстав.

14.Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

15.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

16.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

17.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

18.У своєму поданні представник органу з питань пробації посилається на те, що ОСОБА_3 неодноразово ухилявся від відвідування Ізмаїльського ГУ ДМС для оформлення паспорту громадянина України. Однак, суду не було доведено, яким чином не оформлення паспорту свідчить про ухилення від виконання обов`язку працевлаштуватися або звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного.

19.Також, у своєму поданні представник органу з питань пробації посилається на положення п. 6 ч. 1 розділу ІХ «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 р. (далі Порядок) про те, що засудженому надається 10 днів для звернення за направленням уповноваженого органу з питань пробації до центру зайнятості для реєстрації як безробітного. Однак, з досліджених документів випливає, що ОСОБА_3 жодного разу не було повідомлено, що саме у десятиденний строк він повинен працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації його як безробітного.

20.Більше того, органом з питань пробації не доведено, що направлення до Ізмаїльського центру зайнятості було видане ОСОБА_3 або ж воно було отримане безпосередньо центром зайнятості.

21.Крім того, відповідно до Порядку уповноважений орган з питань пробації повинен запитати інформацію про запропоновані посади та причини відмови від неї засудженої особи. Однак, органом з питань пробації зазначеної інформації з`ясовано не було.

22.Отже, з досліджених матеріалів особової справи випливає, що представник органу з питань пробації на неналежному рівні було здійснено організацію виконання засудженим обов`язку суду щодо видачі йому направлення до органів державної служби зайнятості, у зв`язку з чим це не може бути підставою для висновку, що саме засуджений не виконав покладений на нього судом обов`язок. Неотримання або ухилення засудженого від оформлення паспорту громадянина України не може бути підставою для скасування випробування та направлення засудженого для відбування покарання.

23.Крім того, ОСОБА_3 не може бути скасоване випробування і з підстав систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та з підстав його не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

24.Так, у період іспитового строку ОСОБА_3 два рази притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративних стягнень, однак в силу ч. 3 ст. 166 КВК це не може бути розцінене як систематичне вчинення правопорушень.

25.Також, ОСОБА_3 04.02.2019 р. та 04.03.2019 р. не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, але після застосування до нього письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засуджений систематично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації до дня взяття його під варту, тобто до 17 грудня 2019 року.

26.Отже суд дійшов висновку, що подання органу з питань пробації про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні має бути відмовлено.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Відмовити у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2018 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1