Справа № 592/7347/20
Провадження № 1-кс/592/3885/20
УХВАЛА

22 червня 2020 року м.Суми
Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно ніде не працевлаштований, який працює без офіційного працевлаштування будівельником, неодруженого, який проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, яка має професійно-технічну освіту, який раніше неодноразово судимий, невійськовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.06.2020 року слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в якому вона зазначила про те, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 27.04.2020 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи поряд з домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 через паркан побачив відсутність власника на території домоволодіння. Через це у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , 27.04.2020 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_5 через паркан проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З метою втілення задуманого ОСОБА_5 попередньо взяв із собою металеву викрутку з гумовою ручкою, яку він планував використати як знаряддя злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, повторно, 27.04.2020 року близько 10 годин 00 хвилин ОСОБА_5 підійшов до приміщення кухні, знайшов ключ, що був залишений на полиці, відкрив замок та проник всередину, звідки викрав дві касети для станків для гоління Gillette Fusion та сховав їх в кишені куртки, в яку він був вдягнений. Після чого, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 за допомогою викрутки пошкодив віконну раму у вікні спальні, витягнув скло вікна та проник всередину будинку, звідки викрав золотий ланцюжок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-1177е від 04.05.2020 року, на суму 18639,41 грн. . В цей час дії ОСОБА_5 були помічені потерпілою ОСОБА_8 , яка повернулася додому та, побачивши в будинку сторонню особу, почала голосно кричати. Розуміючи, що його протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , викриті, однак не зважаючи на це, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 вистрибнув з вікна та штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , в результаті чого остання впала та вдарилася головою, при цьому вона відчула фізичний біль. Згідно висновку експерта № 372 від 19.05.2020 року, вона отримала легкі тілесні ушкодження. З викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. 27.04.2020 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 28.04.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. 29.04.2020 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 27.05.2020 року. 25.05.2020 року строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 було продовжено до 24 години 00 хвилин 23.06.2020 року. У вчиненні злочину підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, з загальною середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за АДРЕСА_3 , раніше судимий: - 08.07.2004 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки; - 29.03.2006 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років; - 05.11.2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років; - 31.05.2011 року Перевальським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; - 13.06.2018 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 198, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: - заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2020 року; - протоколом огляду місця події від 27.04.2020 року; - показаннями потерпілої ОСОБА_8 ; - показаннями свідка ОСОБА_9 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання; - протоколом затримання особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; - іншими матеріалами справи у їх сукупності. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статі КК України якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Строк досудового розслідування закінчується 28.06.2020 року. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується о 24 годині 00 хвилин 23.06.2020 року. Постановою керівника Сумської місцевої прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців. На даний час існує необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки існує необхідність у проведенні слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню, а саме: встановленні місця знаходження викрадених речових доказів, проведення та отримання результатів судово-психіатричної експертизи, яка перебуває на виконанні в державній установі Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю МОЗ України , встановлення свідків вчинення злочину, зібрання матеріалів, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , тощо. Метою продовження строку тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування, суду; - вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких та середньої тяжкості злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи; - знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілу. Під час подальшого досудового розслідування було встановлено, що заявлені ризики не зменшилися. Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і на даний момент вбачається наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, він ніде не працює та не навчається, не має законних джерел існування. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існує у зв`язку з тим, що на даний час не встановлено місцезнаходження викраденого золотого ланцюжка, належного потерпілій ОСОБА_8 , а також одягу, в якому ОСОБА_5 був вдягнений під час вчинення злочину. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відомо місцепроживання потерпілої ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за злочини проти життя та здоров`я особи та будучи обізнаним про те, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала його під час пред`явлення особи для впізнання, ОСОБА_5 може вчинити злочинні дії відносно потерпілої. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення існує у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив новий тяжкий корисливий злочин, на даний час ніде не працює та не навчається, не має законних джерел існування, неодноразово вчинював корисливі злочини, пов`язані із викраденням чужого майна. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Так: - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований щодо ОСОБА_5 , оскільки його особистість не заслуговує на довіру та підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки, в органу досудового розслідування немає; - запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного; - запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки останній не має необхідної суми грошових коштів для внесення застави, офіційно не працює; - запобіжній захід у вигляді домашнього арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки він не працює, не має легальних джерел існування та може продовжувати свою злочинну діяльність. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу підозрюють (рішення у справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства ) . Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження має відповідати стандарту розумна підозра (рішення у справі О`Хара проти Сполученого Королівства ) , тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача у тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі Фокс, Кемпбел Харлей проти Сполученого Королівства) . Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, санкція статі КК України якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, зважаючи на те, що вказаний злочин є тяжким, враховуючи те, що, знаходячись на свободі, він може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а, отже, інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, вона просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28.06.2020 року (вхідний № 24919/20 від 18.06.2020 року) (а. п. 1 4) .

В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з підстав, зазначених в ньому, просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотанням про продовження строку тримання під вартою його підзахисного підозрюваного ОСОБА_5 . Він просив обрати щодо його підзахисного підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання. Він пояснив, що не вчиняв жодного злочину, просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Вислухавши клопотання слідчого, дослідивши та перевіривши документи та копії документів, доданих до клопотання, документи, надані в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_5 , вислухавши пояснення та думку прокурора, пояснення та думку слідчого, пояснення та думку захисника підозрюваного, пояснення та думку підозрюваного, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину; він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; він може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Чеботарь проти Молдови зазначив в п. 48 про те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності до ст. 5 § 1 (с) , поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі в кінцевому рахунку були пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа постала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання особи. Слова обґрунтована підозра означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного із злочином, відтак погоджуюся із доводами слідчого, прокурорки про те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема, з позицією висловленою в п. 175 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України (заява № 42310/04) від 21.04.2011 року.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу, а саме: судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочини, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним в п. п. 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, зі слів працює без офіційного працевлаштування будівельником, тобто він має мінливий, нестабільний заробіток, отже, постійного джерела доходів він не має; має постійні місце реєстрації та місце проживання; раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих середньої тяжкості та тяжких злочинів, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Крім того, вважаю за можливе та необхідне взяти до уваги ухвалу Сумського апеляційного суду від 01.06.2020 року у справі № 592/5387/20, провадження № 11-сс/816/228/20, із змісту якої вбачається, що ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Європейського суду з прав людини Панченко проти Росії ) . Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Європейського суду з прав людини Бекчиєв проти Молдови ) . Як вбачається з матеріалів провадження слідчий суддя досліджував не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу на процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, слідчим суддею акцент робився саме на необхідність застосування такого запобіжного заходу, який би створював баланс між процесуальними обов`язками підозрюваного та дієвістю самого кримінального провадження. Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що слідчим суддею для оцінки ризиків, серед іншого, до уваги бралися моральні якості підозрюваного, його репутація, спосіб життя, що повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні Мамедова проти Російської Федерації . За вищевказаних обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, в даному випадку і за даних обставин справи, до підозрюваного можливо застосувати винятковий запобіжний захід, оскільки прокурор при розгляді даного клопотання довів не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених в клопотанні слідчого, а й не можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування відносно нього інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою. Застосований до підозрюваного винятковий запобіжний захід, на думку колегії суддів, є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам. Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам лише шляхом застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. Ухвала набрала законної сили 01.06.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/89558058, http://reyestr.court.gov.ua/Review/89558084) (а. п. 64 68) .

Крім того, прихожу до висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю з урахуванням відомостей про особу не будуть запобігати ризикам його ухилення від слідства та суду, впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінюю в сукупності всі обставини, у тому числі: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (наявні) ; - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (тяжкий корисливий злочин) ; - вік та стан здоров`я підозрюваного (задовільний) ; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців (відсутні) ; - наявність у підозрюваного постійного місця роботи (відсутнє) ; - репутацію підозрюваного (негативна) ; - майновий стан підозрюваного (незадовільний) ; - наявність судимостей у підозрюваного (раніше неодноразово судимий) ; - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (дотепер відсутнє) ; - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (вагомі) .

Також, вважаю за можливе врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 15.12.2016 року у справі Ігнатов проти України , в п. 40 якого зазначене про те, що розумним термін тримання особи під вартою не може оцінюватися абстрактно. Це питання повинно бути оцінено відповідно до особливостей кожного конкретного випадку. Тривале тримання під вартою в даному випадку виправдане, оскільки є конкретні ознаки існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту п. 1 ч. 4 чт. 183 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який пов`язане із застосуванням насильства або погрозою його застосування, відтак прихожу до висновку про те, що при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не слід визначити розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вважаю, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 18 години 25 хвилин 27.06.2020 року включно забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та буде запобігати можливості вчинювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 18 години 25 хвилин 27.06.2020 року включно.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції Сумського апеляційного суду.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1