Справа № 459/3502/19
Провадження № 1-кп/459/257/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих та цивільного позивача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження № 0000930 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.03.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 19.05.2020 року включно.

Прокурор у судовому засіданні подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою без визначення застави, посилаючись на те, що матеріали кримінального провадження дають достатні правові підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Стверджує, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки з багатьма із них знайомий та перебуває у близьких відносинах.

Обвинувачений та його захисники в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заявленого прокурором клопотання та просили змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з вимогами абз. 1, 2 ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положення ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, обвинуваченою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Заслухавши учасників судового провадження, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, останній добровільно не виконав покладений ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.08.2019 року обов`язок здати паспорт для виїзду за кордон, що встановлено ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 24.09.2019 року. Також враховано те, що під час обраного ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту, 05.09.2019 року, 20.09.2019 року останній залишав визначене ухвалою суду місце перебування. Суд вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятися від суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що не має підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою без визначення розміру застави, згідно з пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 316, 331 ч. 3, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто по 03.07.2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 7-ти днів з часу її проголошення, а обвинуваченим - з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1