У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000625 від 08.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липки, Мінської області, Республіки Білорусь та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з професійно технічною освітою, працюючого водієм ПП «АТП Кривешко», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.09.2017 року близько 16.45 годин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним маршрутним автобусом марки «Богдан А-09212» державний номерний знак НОМЕР_1 , рейсу «Могилів-Подільський-Вінниця», рухаючись по автодорозі М-21 сполучення «Житомир-Вінниця-Могилів-Подільський», в с.Людавка, Жмеринського району Вінницької області, зі сторони міста Жмеринка в напрямку міста Вінниця, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, яку перетинати заборонено, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де з необережності, допустив зіткнення із автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «DAF FT 95 XF 480» державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепа марки «JANMIL NW-1S» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_8 . Після чого, вищевказаний автопоїзд, правою стороною здійснив контакт з припаркованим автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_4 , який стояв на узбіччі смуги руху в напрямку міста Вінниця.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автобуса марки «Богдан А-09212» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 99-к від 04.12.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому лівої плечової кістки в середній третині, рваної рани лівого плеча в верхній третині, множинних саден на обличчі», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судової комісійної авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 10.4/10.1-0134:19 від 27.09.2019: « В даній дорожній ситуації до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, призвели невідповідності в діях водія автобуса марки «Богдан А-09212», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України».
Таким чином, водій ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці порушив вимоги п.10.1 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 додатку № 2 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п.10.1 «Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; Дорожня розмітка 1.1 додатку № 2 до Правил дорожнього руху України поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється.
Порушення вимог п.10.1 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 додатку № 2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
19.03.2020 року в судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого ОСОБА_5 із потерпілою ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності із цієї підстави.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні також просила суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з ним про що також подала відповідну письмову заяву та також розписку, у якій зазначила що претензій а ні матеріального, а ні морального характеру до обвинуваченого не має.
Вказане клопотання в судовому засіданні підтримав прокурор ОСОБА_3 та не заперечував з приводу його задоволення.
Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши заяву потерпілої ОСОБА_4 з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження; його дії кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Параграфом 2 глави 24 КПК України регламентується порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним потерпілій збитки.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено підстави закриття кримінального провадження, у суда наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, згідно із ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження № 0000625 від 08.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не стягуються.
Цивільний позов ОСОБА_9 до приватного підприємства «АТП Кривешко», Публічного акціонерного товариства «Страхува група «Ю.Бі.Ай-КООП», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за №0000625 від 08.09.2017 року відносно ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2017 року за № 0000625 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_9 до приватного підприємства «АТП Кривешко», Публічного акціонерного товариства «Страхува група «Ю.Бі.Ай-КООП», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за №0000625 від 08.09.2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши учасникам судового процесу право звернутися з вказаними позовами до суду в порядку цивільного судочинства.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1