Справа № 755/5507/19
№ 1-кп/755/149/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 02.02.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2016, 2018, 2019 р.н. (зі слів), працюючого неофіційно на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29.01.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зустрів раніше знайому ОСОБА_5 , в якої знаходився мобільний телефон марки «Blackview», вартістю 2000 грн. та в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 .Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та власником майна, нібито з метою здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Blackview», а остання, будучи впевненою у добропорядності ОСОБА_3 , не підозрюючи злочинних намірів останнього, добровільно передала в руки останнього власний мобільний телефон марки «Blackview», чорного кольору ІМЕІ 1. НОМЕР_1 та ІМЕІ 2. НОМЕР_2 .У подальшому, ОСОБА_3 , заволодівши телефоном потерпілої, вийшов з приміщення квартири та направився до ломбарду «Парус», що по пр-т Миру, 2/3, де заклав телефон «Blackview», що належить потерпілій. Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) і тому, його дії правильно кваліфіковані зач. 1 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному провадженні № 0000880 між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов зазначеної вище угоди, потерпіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000880 за спільною ініціативою й обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, а також домовилися, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійшли до згоди про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілій ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000880.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили..

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 , потерпілій та прокурору.

Суддя