Постанова

Іменем України
19 травня 2020 року

м. Київ

Справа №263/1049/20
Провадження № 51-1100 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши касаційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року в кримінальному провадженні №0000241 від 08.11.2019 року.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 січня 2020 року накладено арешт на майно, що належить ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» у кримінальному провадженні №0000241 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді та повернуто їм апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер», посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Вказують на те, що у апеляційного суду було достатньо законних підстав для визнання строку на апеляційне оскарження таким, що був пропущений з поважних причин, оскільки слідчим суддею 29.01.2020 року було розглянуто провадження та проголошено ухвалу за їх відсутністю і для того щоб дізнатися про судове рішення вони скористалися інформацію з офіційного веб-порталу «Судова влада України» та «Єдиного державного реєстру судових рішень», де 03.02.2020 року після оприлюднення вказаної ухвали слідчого судді були з нею ознайомлені. Після чого, 04.02.2020 року направили апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. А тому вважають, що суд апеляційної інстанції, не встановивши належним чином поважності причин пропуску строку ухвалив необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні їх клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги скаржникам, зазначивши про те, що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу обґрунтованою та просить її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право

на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 січня 2020 року накладено арешт на майно, що належить ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» у кримінальному провадженні №0000241 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді та повернуто їм апеляційну скаргу.

Мотивуючи своє рішення про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та про повернення апеляційної скарги, Донецький апеляційний суд послався на те, що адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні хоча і не приймали участь, однак надали слідчому судді заперечення проти клопотання слідчого, тому були обізнані про те, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 29 січня 2020 року буде розглянуто вказане клопотання про арешт майна та передбачали, що в цей же день буде прийнято рішення, а отже мали об`єктивну можливість дізнатися про прийняте судове рішення.

Однак з таким рішенням апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення.

За ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з провадження, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 21-22 січня 2020 року в ході проведення обшуку володіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та проголошення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 січня 2020 року здійснено без виклику представників ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а лише за участю слідчого ОСОБА_8 . Після розгляду клопотання, копію ухвали особам, чиїх інтересів вона стосується, не було направлено, а фактично цим особам стало відомо про неї лише 03 лютого 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ці обставини апеляційним судом належно не перевірені.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції послався на те, що адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні не приймали участь, однак надали слідчому судді заперечення проти клопотання слідчого, тому були обізнані про те, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 29 січня 2020 року буде розглянуто вказане клопотання про арешт майна та передбачали, що в цей же день буде прийнято рішення, а отже мали об`єктивну можливість дізнатися про прийняте судове рішення.
Це посилання не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, оскільки кримінальний процесуальний кодекс не визначає в цьому конкретному випадку поняття обчислення строків з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатись про наявність судового рішення, яке порушує його права та інтереси.

Крім того, відповідно до висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року в справі № 760/12179/16-к (провадження № 51-9550 кмо 18): за змістом абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що представники ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися з апеляційною скаргою до суду з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, оскільки не мав переконливих підстав стверджувати про це.

Отже, рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК є необґрунтованим, таким, щопозбавляє представників товариства права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і значно обмежує їх права на доступ до правосуддя.

Таким чином, апеляційний суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, ухвала Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а справа направленню на новий розгляд у суд апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване й умотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ПрАТ «Макіївський завод «Лазер» задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3