КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року,

за участі: апелянта ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинівСУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, у тому числі, земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 та перебувають у користуванні ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди із забороною вчиняти всім без виключення суб`єктам державної реєстрації права на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, нотаріусам, особам на яких покладаються функції державного реєстру, державними реєстраторами органів місцевого самоврядування та державними кадастровими реєстраторами управлінь Держгеокадастру в Україні, іншими акредитованими суб`єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, щодо набуття або припинення права користування, зміни користувачів, зміни порядку користування на вказані земельні ділянки (паї).
Не погоджуючись з таким рішенням, апелянт ОСОБА_5 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051, постановити нову, якою відмовити в цій частині у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що в порушення приписів ч. 3 ст. 21, ч. 1 ст. 172 КПК України, 11 квітня 2019 року слідчим суддею постановлено ухвалу без виклику та участі ОСОБА_5 , про її існування стало відомо лише 25 лютого 2020 року з постанови нотаріуса, 28 лютого 2020 року поштовим відправленням направлено апеляційну скаргу.
На думку апелянта, відсутні будь-які правові підстав для накладення арешту на спадкове майно, оскільки в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та померлі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не мали статусу підозрюваного чи обвинуваченого.
Не доведено обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Окрім того, накладений арешт не відповідає вимогам розумності і співрозмірності завданням кримінального провадження. Слідчий суддя прийняв рішення без перевірки наявних в матеріалах справи документів на їх допустимість як доказів, оскільки оскаржувана ухвала не містить інформацію про їх дослідження та надання оцінки, встановлення обставин, наявність яких передбачена приписами ч.ч. 3, 5 ст. 132, ч. 2 ст. 173 КПК України.
Слідчий суддя належним чином не обґрунтував необхідність накладення арешту на майно, не доведено підстави вважати, що земельні ділянки є доказом кримінального правопорушення та відповідають критеріям, передбаченими у ст. 98 КПК України.
Ухвалу слідчого судді постановлено всупереч п. 3 ч. 3 ст. 132 та ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено, відповідно до положень статті 170 КПК України, підстав і мети арешту майна.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки ОСОБА_5 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо інших осіб, на майно якої накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його завчасно повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положенням ст. 395 КПК України, ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Клопотання слідчого про арешт майна 11 квітня 2019 року розглянуто слідчим суддею без виклику та участі ОСОБА_5 , про існування ухвали йому стало відомо лише 25 лютого 2020 року з постанови нотаріуса. 28 лютого 2020 року поштовим відправленням апелянтом направлено апеляційну скаргу, яка надійшла на адресу Київського апеляційного суду 03 березня 2020 року, відтак строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28 березня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № №0000340, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 01 вересня 2017 року по 30 січня 2019 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» (код за ), діючи навмисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливі мотиви, зловживаючи службовим становищем, привласнила майно, що належить вказаному Товариству, в особливо великих розмірах.
Окрім того, встановлено, що в березні 2019 року , посадові особи ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» (код за ), знаходячись в приміщенні зазначеного підприємства, діючи навмисно, викрали документи, а саме договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення укладені між ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» та фізичними особами (пайщиками), що спричинило порушення роботи підприємства.
09 квітня 2019 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту, в тому числі, на земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 та перебувають у користуванні ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди із забороною вчиняти всім без виключення суб`єктам державної реєстрації права на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, нотаріусам, особам на яких покладаються функції державного реєстру, державними реєстраторами органів місцевого самоврядування та державними кадастровими реєстраторами управлінь Держгеокадастру в Україні, іншими акредитованими суб`єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, щодо набуття або припинення права користування, зміни користувачів, зміни порядку користування на вказані земельні ділянки (паї).

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року вказане клопотання задоволено.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Задовольняючи клопотання слідчого, внесеного в межах кримінального провадження № 0000340, в частині накладення арешту на земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 та перебувають у користуванні ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди із забороною вчинення всім без виключення суб`єктам державної реєстрації права на нерухоме майно, слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК України, оскільки воно є об`єктом кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих слідчим до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, які внесені в ЄРДР 28 березня 2019 року під № 0000340. Відповідно до фабули вказаного витягу, в період в період з 01 вересня 2017 року по 30 січня 2019 року, громадянка ОСОБА_13 перебуваючи на посаді директора ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», діючи навмисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливі наміри, зловживаючи службовим становищем, привласнили майно, що належить зазначеному товариству, в особливо великих розмірах.

Окрім того, в березні 2019 року, посадові особи ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», знаходячись в приміщенні зазначеного підприємства, діючи навмисно, використали документи, а саме договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення укладені між ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» та фізичними особами (пайщиками), що спричинило порушення роботи підприємства.

Враховуючи зазначене, а також те, що в матеріалах, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність винесеної постанови старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 08 квітня 2019 року про визнання зазначених земельних ділянок речовими доказами.
Відповідно до державних актів на право власності Серії ЯБ № 745113 та Серії ЯБ №784619, земельні ділянки земельні ділянки з кадастровими номери: :04:071:0051 та :04:047:0023 належали, відповідно, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після смерті яких апелянт має право на їх спадкування. Відповідно накладення арешту перешкоджає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як законним спадкоємцям вказаних земельних ділянок, прийняти спадщину.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для осіб, яким належать вказані земельні ділянки.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на вказане майно підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року, та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року, в частині задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладення арешту на земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 та перебувають у користуванні ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди із забороною вчиняти всім без виключення суб`єктам державної реєстрації права на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, нотаріусам, особам на яких покладаються функції державного реєстру, державними реєстраторами органів місцевого самоврядування та державними кадастровими реєстраторами управлінь Держгеокадастру в Україні, іншими акредитованими суб`єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, щодо набуття або припинення права користування, зміни користувачів, зміни порядку користування на вказані земельні ділянки (паї), - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в частині задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджененого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про накладення арешт на земельні ділянки, які знаходяться на території Волошинівської сільської ради Баришівського району, Київської області, кадастрові номери: :04:047:0023 та :04:071:0051 та перебувають у користуванні ТОВ «УБА-Агросвіт» на підставі договору оренди, відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1866/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1